- Numele ? - Harry.
- Harry Sanders. - Eşti telepat ?
Sigur. Cu cât se plăteşte treaba asta ?
Nu e o treabă, e mai mult o aventură.
- O şansă de a lupta contra tipilor răi. - Bine. Vorbim despre plata la oră
sau pe săptămână ? Am şi eu cheltuieli de acoperit.
Fiecare lucru la timpul lui.
Dacă eşti telepat, faci parte din Poliţia PSI ?
- Nu, m-au ratat. - Poliţia PSI nu ratează pe nimeni.
Unele lucruri le mai scapă printre crăpături.
Poliţia PSI nu are crăpături.
Am scăpat, în regulă ? Unde trebuie să semnez ?
- Ce mă gândesc ? - Nu lucrez pe gratis.
- Ce mă gândesc ? - Bine.
M-am prins. Şi eu cred că eşti drăguţ.
Chiar am nevoie de slujba asta.
- Dar nu eşti un telepat. - Pot să învăţ. Prind repede.
- Afară ! - Voi fi un rezident. Lucrez ieftin !
- Afară ! - Grozav. Vezi ?
Nu contează ce poţi să faci, ci pe cine cunoşti. Tipic.
- Cum merge recrutarea ? - Încet.
Încă mai căutăm printre dosare şi ţinem interviuri.
- Nu îmi place că totul e pe faţă. - De acord, dar nu văd altă cale.
Avem nevoie de telepaţi dacă vrem să ne punem cu Umbrele.
Din păcate, de fiecare dată când le spunem partea asta, majoritatea pleacă.
Mai avem şi o altă posibilitate.
Franklin conducea o reţea secretă pentru telepaţii care fugeau de Poliţia PSI.
S-ar putea să ne ajute să îi găsim pe unii din aceşti oameni.
După cât îl ştiu pe Stephen, probabil
şi-a şters fişierele pentru a nu folosite de cineva rău intenţionat.
Dar merită să încercăm.
Încă este plecat, aşa că ne va fi greu să-l găsim, dar nu imposibil.
Oricât de mare ar fi, nu e ca şi cum
cineva ar putea să se ascundă pe aici foarte mult.
Ascultaţi. Am analizat cablurile astea de 6 ori. Nu găsesc nici o problemă.
Încă mai detectăm un circuit defect de curent în Gri 16.
Nu îmi pasă ce detectaţi, vă spun că toate funcţionează.
Atunci continuă să cauţi.
În regulă.
Aici era problema voastră.
Mă întreb cum naiba...
Proiectul Babylon era ultima şi cea mai bună speranţă pentru pace.
A fost un eşec.
Dar în anul războiului Umbrelor, a devenit ceva mai măreţ,
ultima şi cea mai bună şansă a noastră pentru victorie.
Este anul 2260. Locul : Babylon 5
Traducerea - Crocodilu - SciFi Team www.scifiteam.ro
Îţi mulţumesc că ai venit, Delenn.
Pierderea Rangerului Unu a fost o mare lovitură pentru noi.
Vorbea adesea de tine, să ştii.
Întotdeauna cu foarte mult respect.
A spus ceva înainte de a pleca ?
Mi-a...
...transmis mulţumirile sale.
A fost tot ce avea de dat.
Delenn ?
Am terminat de căutat în camera sa şi am mai găsit doar asta.
A avut foarte puţine lucruri în posesie.
Să fi cu el era ca şi cum ai fi avut un sentiment ciudat.
Ca şi cum doar ar fi fost în vizită în viaţa
asta şi nu dorea să îl apese prea mult.
Voi avea grijă să fie trimise familiei sale, Rathenn. Mulţumesc.
- Du asta pe navă, Lennier. - Bineînţeles.
Odată cu pierderea sa, mai este un ultim
lucru pe care trebuie să-l rezolvăm, Delenn.
Acela al unui înlocuitor.
Rangerii au nevoie de un lider.
Cineva să-i ghideze şi să le ofere inspiraţie în zilele care vor veni.
- Este o mare responsabilitate. - Ştiu.
Dar ai încrederea mea absolută.
- Dacă pot face ceva... - Mă gândeam la tine.
Rangerii vor fi de acord.
De fapt, nu cred că ar accepta pe nimeni altcineva.
Dar aici este locul unde au fost antrenaţi Rangerii.
- Locul meu este pe Babylon 5. Nu pot... - Rangerii au fost aici,
pentru că el a fost aici.
Unde vei fi tu, acolo vor fi şi Rangerii.
Ne apropiem de un timp critic, Delenn.
Vor avea nevoie de tine.
Te rog spune da.
Neaţa, şefule.
- Hei Zack. - Scuze că am întârziat.
Am fost reţinut în sectorul Gri. Am primit un raport ciudat.
- Este ceea ce cred eu ? - Smith şi Wesson. Calibrul 38.
A aparţinut bunicii mele când a lucrat pentru poliţia din Boston.
.
Pot să...?
Da, sigur.
E o frumuseţe !
Încă se mai fac gloanţe pentru chestile astea ?
Da, dar nu atât de multe câte se făceau
înainte de Forţele Terestre să treacă pe PPG-uri.
S-a dorit ceva care să ardă carnea fără să facă o gaură în înveliş.
Acasă încă se mai folosesc în paza particulară, la antrenamente.
- De ce l-ai scos ? - Nu ştiu.
Cred că de când ne-am separat de Terra, mi-a fost puţin dor de el.
Dar copilaşul acesta este o bucată importantă din istoria familiei mele.
- Care e raportul ciudat din Sectorul Gri ? - Nu ştiu ce să înţeleg din el.
Au avut nişte circuite defecte de curent acolo seara trecută.
I-au trimis pe cei de la
- Le-au reparat ? - Da.
- Ai dreptate, e ciudat. - Nu doar asta,
dar tipul care a lucrat a dispărut.
Cum adică ? Este o staţie închisă. Unde poţi să te duci ?
Aşa am spus şi eu.
I-au găsit echipamentul, dar nici urmă de el.
- Vrei să verific ? - Nu, o fac eu.
Îmi plac misterele. Dar urăsc Sectorul Gri.
Jur că este exact ca în Triunghiul Centauri acolo.
Întotdeauna e ceva ce merge rău. Ne vedem mai târziu.
Da, ne vedem mai târziu.
Ce cauţi aici ?
Stephen ?
Eşti în regulă ?
Defineşte ce înseamnă "în regulă" şi voi vedea ce pot face.
- Eşti bolnav ? - Nu sunt bolnav.
- Este din cauza absenţei stimulanţilor. - Nu înţeleg. Te simţeai bine înainte.
La unele droguri, efectul absenţei este imediat.
Cu stimulanţi, este puţin diferit.
Îţi saturează fluxul sangvin şi rămân în corp mai mult timp.
Durează mai mult până când se elimină complet, dar odată dispărut..
Ce cauţi aici ?
Avem nevoie de ajutorul tău.
Nu mă pot întoarce. Trebuie să rezolv asta.
Ştiu asta şi o respect.
Avem nevoie de informaţiile pe care le-ai strâns despre telepaţi
când conduceai reţeaua secretă.
Avem nevoie să-i găsim ca să formăm un grup tactic de atac.
Am şters informaţia din computerul central,
dar am o copie de siguranţă.
M-am gândit că va fi de folos într-o zi.
Unde este ?
Stephen ?
Am nevoie să fiu singur, Susan.
În regulă ?
Nu pot să fac ce trebuie să fac dacă tu şi cu Garibaldi mă tot urmăriţi.
Aşa că îţi voi da ce vrei, dar cu o condiţie.
Nu mai trimite pe altcineva după mine.
- Nu pot garanta asta. - Ba da, poţi.
Acesta este preţul. Accepţi sau nu.
- Shephen, dacă vei avea probleme ? - Deja am probleme.
Singurul lucru pe care îl mai pot face acum este să merg înainte
până mă voi întâlni pe mine şi voi rezolva cumva asta.
Accesaţi computerul meu personal.
Informaţiile sunt într-un director ascuns,
cu numele de cod Harriet. Tot ce ai nevoie este acolo.
Mulţumesc.
La revedere, Susan.
Şi nu te mai întoarce,
...indiferent ce ar fi.
Acesta este ultimul loc din care aţi auzit de el ?
Da, dle. Nu a găsit nimic stricat.
Apoi reţeaua de alimentare a pornit,
l-am aşteptat să se întoarcă, dar nu a
făcut-o. După câteva ore, am chemat Paza.
A verificat cineva asta ?
Am căutat un nivel mai jos în cazul în
care a căzut printr-un panou defect, dar nimic.
Capacul era la locul lui, deci a terminat ce făcea.
- Şi nimeni nu a văzut nimic ? - Întregul sector este plin de chestii industriale.
Vă spun, este ca şi cum s-a evaporat. (thin air = aer "slab")
Aer "slab". De ce i se spune tot timpul aer "slab" ?
Niciodată aer gras sau altfel.
Scuze, dle, dar nu este domeniul meu. Aveţi vreo idee ?
În afară de o vacanţă de două săptămâni
în Domul Plăcerilor de pe Marte, nu.
Acum, sunteţi sigură că aţi verificat zona ?
Categoric. Am verificat toate cele 29 de niveluri Gri.
- Vrei să spui 30. 30 de nivele. - Nu. 29.
- Schemele... - Spun că există 30, ştiu.
O greşeală în schiţe. Ştiţi cum s-au grăbit ca să termine staţia.
Nimeni nu s-a prins pentru că nu mulţi oameni merg acolo.
Crede-mă pe cuvânt, am coborât pe
fiecare nivel de acolo şi le-am numărat. Sunt 29.
Sigur.
Cred că e grozav. Eşti alegerea evidentă ca să preiei conducerea Rangerilor.
Este alegerea logică. Nu ştiu şi dacă va fi cea mai populară alegere.
De ce nu ? Cine ar obiecta ?
Dacă am noroc, poate că nimeni. Dacă nu...
Am hotărât să ţin ceremonia de iniţiere aici, dacă eşti şi tu de acord.
Nici o problemă.
Dar aici este cam public.
Până acum Rangeri au operat din spatele scenei.
Acest rol se va schimba cât de curând.
Înainte ca asta să se întâmple, ar
trebui să primească aprecierea pe care o merită.
În regulă, dl Garibaldi va pregăti o echipă de securitate doar...
Sheridan, spune.
Căpitane, avem informaţia de care aveam nevoie despre telepaţi.
Bine, vă aştept aici.
Ne auzim mai târziu.
- Şi felicitări încă o dată. - Mulţumesc.
Felicitări, Delenn.
Puterea corupe. Şi cine dintre noi este
suficient de puternic să-i ignore cântecul de sirenă ?
- Neroon. - O strategie inteligentă, Delenn.
Nu te-am crezut capabilă de asemenea ambiţie. Categoric, m-am înşelat.
Despre ce vorbeşti ?
Rangerii sunt din nou înaintaţi în grad după 1000 de ani de linişte.
Casta religioasă începe să construiască noi nave de luptă,
fără ştirea sau aprobarea castei războinicilor.
Aţi ales să nu acţionaţi. Cineva trebuia să o facă.
Poate. De aceea v-am lăsat să îi aveţi de la început.
Chiar i-am permis lui Sinclair să-i antreneze,
chiar dacă a însemnat să le dilueze puritatea,
permiţând oamenilor să se alăture poporului nostru.
Am fost foarte toleranţi la activităţile voastre.
Dar acum că antrenamentul lor este
complet, au nevoie de un nou conducător.
Conform tradiţiei, casta războinicilor ar trebui să preia comanda Rangerilor.
Aşa este legea care a fost creată de Valen.
Trei caste: a muncitorilor, religioasă şi războinică.
Ei construiesc, voi vă rugaţi, noi ne luptăm.
Aţi încălcat această lege când casta
războinică a devenit dominantă în Consiliul Gri.
Dar Consiliul Gri nu mai există. L-ai dizolvat.
Deci, ce mai avem acum, Delenn ?
Ai trecut prin transformarea
promisă de Valen, ai distrus Consiliul şi ai creat un gol de putere.
Şi acum, ca un lider eminent al castei religioase,
plănuieşti să preiei comanda unei forţe militare şi să umpli acel gol.
Nu doresc să ne conduc oamenii.
Aş vrea să te cred, Delenn, dar nu pot.
Un fanatic religios propulsat de o profeţie
într-o poziţie puternică militară şi politică ?
Întotdeauna e o idee rea.
Din respect, îţi ofer această şansă de a renunţa la calea pe care ai ales-o.
Refuză poziţia Rangerului Unu
şi predă controlul Rangerilor castei religioase, căreia îi aparţin de drept.
- Sau ? - Am jurat să te opresc, Delenn,
cu orice mijloace necesare.
Delenn ?
Aici erai.
Este totul în regulă ?
Gri 2.
Unu, doi, trei,...
Gri 3.
Unu, doi, trei.
Trei secunde.
Nu pot să cred că Neroon chiar te-ar ameninţa.
- Este un membru al Consilului Gri. - A fost.
Consiliul nu mai există. Poate să facă cum vrea el.
Nu e o surpriză. Ştiam că, casta războinicilor
nu este mulţumită de activităţile noastre.
Nu este mulţumită ? Delenn, plănuieşte să te ucidă.
Aceasta este o interpretare.
A spus că va folosi toate mijloacele necesare.
Cred că vrea să facă mai mult decât să vorbească urât.
Lennier, nici un Minbari nu a fost ucis de altul de 1000 de ani.
Da, dar dacă Consiliul Gri nu mai este şi
regulile s-au schimbat, ce altceva s-a mai schimbat ?
Presupun că îi vei spune căpitanului despre asta.
Nu !
Aceasta este o problemă internă, Lennier.
Dacă nu putem să o rezolvăm, atunci nu avem ce căuta aici.
Deci vreau cuvântul tău că nu îi vei spune despre asta.
- Delenn, eu... - Cuvântul tău !
Bine. Acum haide, avem multă muncă de făcut pentru pregătirea ceremoniei.
Gri 16.
Unu, doi, trei.
Gri 17.
Unu, doi, trei...
patru, cinci, şase.
Gri 16.
Unu, doi. Oprire de urgenţă !
- Deschide uşile liftului. - Acesta nu este un nivel valid.
- Procedurile de sigurantă cer... - Suprascrie protocoalele de securitate.
Deschide uşile liftului, permite deschiderea manuală.
Nu ar trebui să fii aici.
Ai încurcat-o !
Garibaldi către biroul de pază.
Gari....
Ţi-am spus ! Ţi-am spus !
- Bună, Lennier. - Marcus.
Nu ţi-am mai văzut apartamentul înainte.
Foarte discret.
Este cel mai bun pe care l-a găsit Ivanova, dată situaţia spaţilor de aici.
Dar este destul pentru nevoile mele.
Dacă ar fi mai mare, mi-ar distrage atenţia.
Încerc să evit să încalc o promisiune, încălcând alta.
I-am promis lui Delenn că nu voi vorbi despre asta cu căpitanul.
Nu a specificat şi numele tău, dar s-a considerat implicit.
Dacă spun altora din lanţul de comandă,
atunci Sheridan va afla. Mi-aş încălca promisiunea.
Dar dacă o încalc spunându-ţi ţie, de vreme ce tu nu faci parte din lanţ,
el s-ar putea să nu afle şi atunci nu îmi voi încălca promisiunea.
Îmi inspiri teamă, Lennier. Felul în care întorci o
propunere logică şi clară,
ca într-un final să spună
ceea ce vrei tu să spună, în loc de ceea ce înseamnă de fapt.
Este un dar natural, sau...
ai participat la nişte cursuri de arte
marţiale pentru cei cu inclinaţii filozofice ?
Marcus, cred că viaţa lui Delenn este în pericol.
Unul dintre noi, un fost membru al Consiliului Gri,
a pus la îndoială dreptul ei de a conduce Rangerii.
Cred că ar putea recurge la violenţă pentru a o opri.
Casta războinicilor ?
Tipic.
Dar am fost învăţat că Minbarii nu ucid alţi Minbari.
Corect. Şi dată fiind poziţia lor, este cu atât mai greu de crezut.
Dacă îi face rău, dacă un Minbari
dintr-o castă încearcă măcar să ucidă un altul, atunci...
şocul şi mânia va duce la răzbunare acasă.
Ar putea chiar cauza un război civil între caste.
Şi acelaşi lucru s-ar întâmplat dacă ajungi tu primul la el.
Aşa că ai nevoie un non-Minbari pentru a-l opri.
- Da. - Probabil s-a ascuns.
Îl poţi găsi înaintea ceremoniei ?
Va fi dificil. Nu îşi va face apariţia până
când nu este gata de atac, dar se poate.
Marcus, trebuie doar să-l întârzii până când ceremonia este completă.
Odată ce se termină, nu mai poate fi schimbată.
Încearcă să eviţi să-l înfrunţi direct.
Este unul dintre cei mai buni din casta războinicilor.
Este antrenat să ucidă oameni. Este foarte bun în ceea ce face.
Spune-mi doar când şi unde. Lasă restul în seama mea.
Nu cred că este momentul potrivit să vă aduc aminte că sunteţi toţi arestaţi.
Ia aminte la...
...mână.
Vene, capilare,
muşchi, celule.
Luni, stele,
planete, galaxii.
Toate închise într-o carne efemeră şi translucentă.
Palma.
Avem linii.
Avem semne.
Avem forme, ecuaţii.
Toată creaţia...
într-o pieliţă de unghie.
Numele meu este Jeremiah.
Bine ai venit la capătul lumii.
Câţi ai spus că vor mai veni ?
Mă tem că ceva mai mulţi.
Este necesar pentru ceremonie.
Dar...
avem câteva minute înainte de următoarea navetă.
Atât de multe feţe pe care nu le-am mai văzut de mult timp.
Îmi trezeşte multe amintiri.
Ştii,
nu ai vorbit niciodată mult despre
viaţa ta de acasă.
Nu vorbeşti niciodată despre familia ta.
Ar fi greu de explicat unui non-Minbari.
După ce m-am născut,
m-am mea s-a alăturat Surorilor Valeriei.
Am mai văzut-o doar de două ori de atunci.
- Îmi pare rău. - Nu.
Nu, este o mare onoare.
Îmi este tare dor ea, dar este dorinţa ei.
Şi tatăl tău ?
Ne-a părăsit acum 10 ani.
Războiul cu oamenii tăi i-a frânt inima.
Ce îmi amintesc despre el,
când eram copil,
mă lua cu el la templu.
Mă ducea pe umeri, aşa că puteam vedea totul.
Într-o zi,
am ieşit cu el ca să mergem la templu,
şi el mi-a spus: "Îmi pare rău, Delenn,
dar eşti prea mare ca să te mai duc în spate."
Mi-am dat seama atunci,
că tatăl meu nu mă va mai căra niciodată în braţele sale.
Am simţit o mare pierdere.
Şi am ştiut pentru prima dată,
că într-o zi îl voi pierde.
Apoi m-am uitat în ochii lui,
şi am văzut că şi el se gândea la acelaşi lucru.
Nu cred că
l-am iubit vreodată mai mult decât în acel moment.
Vezi, prietene,
universul este viu,
conştient.
Minbari înţeleg asta. Da, o înţeleg în întregime.
De aceea aproape că ne-au învins în război, ştii,
pentru că sunt mai aproape de adevăr decât noi.
Adevărul ne dă putere,
ne înnobilează, ne eliberează.
Apropos de eliberat, trebuie să existe o cale să scăpăm de aici.
Uşile sunt sudate, liftul este dezactivat.
Intrăm în sistemul de reciclare şi o purificăm.
Toţi suntem reciclaţi, să şti.
Doar molecule şi atomi născute în stele şi
reciclate în forme de viaţă.
De ce crezi că am petrecut milioane de ani
încercând să înţelegem stelele, luniile şi
însăşi universul ?
Pentru că ! Noi suntem universul.
Universul care se demonstrează.
S-a rupt în bucăţi pentru a-şi examina fiecare aspect al existenţei sale.
Încercăm să-l înţelegem pentru că dacă facem asta,
ne vom înţelege pe noi înşine.
Aşa că noi
am venit aici şi ne-am izolat pentru a
încerca să ne purificăm gândurile.
Pentru că puritatea formei şi puritatea scopului, puritatea execuţiei,
aceasta este singura cale.
Singura cale prin care
vom deschide uşa.
Uşa...
Tu trebuie să fi Neroon.
Nu ar trebui să te implici în lucruri care nu te privesc.
Problema mea este cu Delenn.
Atunci ai o problemă cu mine.
Ai idee cine sunt eu ?
Da.
Dar singura cale prin care vei ajunge la ea este prin mine.
Invoc Denn-Shar.
Până la moarte ?
În timpul războiului am ucis 50.000 ca tine.
Ce mai contează unul ?
Nu e rău pentru un începător.
Ultima şansă. Am învăţat lupta cu lancea chiar de la Durhann.
Chiar ? Şi eu.
Eşti un nebun.
Dar dacă asta doreşti, atunci va fi Denn-Shar.
Până la moarte !
- Ceva probleme ? - Nu am auzit de nimic.
Unde e Marcus ? Am fost sigur că va fi aici.
Probabil a interveni ceva.
Într-o zi universul se va înţelege cu adevărat.
Şi în acel moment, va transcende. Va deveni
altceva, ceva mai măreţ, încă un big bang !
Doar că de data asta, direcţionat conştient,
pentru că de data asta universul va şti exact ce face.
Deocamdată ucide tot ce creează. Tot ce proiectează moare.
Este o eroară gravă de design, ca să nu spunem mai mult.
Dar data viitoare va fi perfect.
Vom fi perfecţi !
Michael. Aşa e ? Pot să-ţi spun Michael ?
Oameni ca tine, Michael,
oameni ca tine suferă de faptul că nu vă amintiţi că
sunteţi o parte din univers.
Sunteţi cumva daţi deoparte din cercul cosmic, ca să zic aşa.
Ştii, înnebuniţi de linişte, de izolarea teribilă.
Dar vezi tu, noi ne amintim.
Noi ne amintim de univers. Noi simţim conexiunea.
Eşti în regulă ?
De când m-ai împuşcat cu tranchilizatorul acela, am simţit nişte dureri.
Sunt tot mai rele.
Găseşte-l pe Ezekiel, adu-l aici.
Totul va fi bine, Michael. Vom avea grijă de tine, nu îţi fă griji.
Acum, arată-mi ieşirea de aici,
sau picioarele tale vor fi singurul lucru
pe care îl vei vedea pentru restul vieţii tale amărâte.
Ai priceput ?
Bine.
E nebunie ! O risipă de material brut.
Odată ce Denn-Shar a fost invocat, nu mă mai pot preda. Dar tu
nu eşti Minbari.
Dă-te la o parte şi mă voi preface că ai fugit,
că te-ai răzgândit. Nimeni nu va şti.
Sunt un Ranger ! Umblăm în locuri întunecate unde nimeni nu merge.
Stă pe pod şi nimeni nu poate trece.
Trăim pentru cel Ales. Murim pentru cel Ales.
Tocmai ţi-am rupt două coaste.
Scuze. Trei.
De ce ? De ce toate acestea ?
Mândrie ? Datorie ?
Ai fost antrenat bine, dar trebuie să ştii că nu poţi câştiga.
Deci de ce o faci ?
Pentru ea.
Trăim pentru cel Ales.
Murim...
pentru cel Ales.
În numele lui Valen.
Aceasta a aparţinut muncitorului care a dispărut. Voi faceţi asta ?
Nu. Nu credem în violenţă.
Cineva totuşi crede.
A ajuns aici cumva, deci trebuie să fie o cale de ieşire. Pe unde ?
Încă tot nu înţelegi, nu ?
Poate că de aceea sunt aici.
Să te ajut să înţelegi.
Da.
Da, cred că este timpul meu.
Timpul să...
merg mai departe.
Sunt cât de pur aş putea fi vreodată.
Ce faci... ?
Ce naiba e aia ?
Ascultă. Singura cale afară de aici este
să găseşti puritatea unui scop, puritatea gândului,
puritatea credinţei.
Aceasta este uşa. Uşa minţii.
Calea. Calea de ieşire.
Dar vezi tu, şi corpul trebuie să găsească o cale de ieşire.
O cale care este la fel de pură.
- Vorbeşte inteligibil. Acum ! - Dar vorbesc.
Acum, dacă noi suntem universul.
atunci universul trebuie să ne consume într-un act de puritate absolută.
Avem un vânător perfect în univers.
Fără instincte, fără gânduri, doar despre vânătoare.
Perfecţiune.
Când ne sosoşte timpul,
alegem să ne întoarcem în univers prin această perfecţiune.
Prin Zarg.
Zarg ? Aveţi un Zarg aici ? Aţi înnebunit ?
Este unul dintre cei mai
periculoşi extratereştrii din întreg sectorul.
Haide.
Aşa cum a fost făcut în timpuri străvechi,
o numim acum pe cea care ne va conduce.
Dintre Rangeri, fie ca ea să fie cunoscută drept...
- Asta face parte din ceremonie ? - Nu ştiu.
A curs sânge între noi.
Şi a curs sânge între casta războinicilor şi oameni.
Nu cred că vor muri pentru mine.
Dar ar muri pentru tine,
...Entil-Zha!
Cred că l-am rănit, dar doar l-am înfuriat.
La naiba, dacă aş avea ceva. Orice !
Stai puţin.
Marcus....
Nu înţeleg de ce te lupţi cu asta, Michael.
Să fi consumat de univers într-un dintre cele mai perfecte forme ale sale,
este cel mai înalt destin pe care îl poate atinge cineva.
Da ?
Atunci de ce naiba eşti aici cu mine, în loc să fi afară cu chestia aia ?
Vezi tu, eu
m-am hotărât că nu sunt suficient de transcendent deocamdată.
Mişcă-ţi fundul transcendent în spatele
meu şi roagă-te să funcţioneze. Avem o singură şansă.
Presupunând că nu ne omoară asta înaintea lui.
Nici să nu te gândeşti.
Acum,
vom căuta o cale de ieşire, da ?
Urăsc Sectorul Gri.
Nu ar fi trebuit să se permită să se întâmple asta.
- Nu din cauza mea. - Dacă nu pentru tine, pentru cine ?
Ar fi putut fi ucis.
Delenn...
tot ceea ce ştim sigur este că murim.
Este doar o chestiune de "cum", "unde" şi dacă este sau nu onorabilă.
A făcut ceea ce oricare dintre noi ar fi făcut.
Cu respect, dar cred că acesta este singurul
lucru despre poziţia ta pe care nu îl înţelegi încă.
Preţuieşti viaţa. Viaţa este scopul tău.
Dar pentru ca majoritatea să trăiască,
unii trebuie să moară sau să fie răniţi în
apărarea lor sau a ta. Nu există altă cale.
Doctorii spun că Marcus îşi va reveni şi asta este tot ce contează.
Înţelege...
- Ai venit să termini ce ai început ? - Dacă l-aş fi vrut mort, era mort.
- Atunci de ce te-ai oprit ? - Asta este doar între noi doi.
Voi vorbi cu el singur. De la un războinic la altul.
Apoi voi pleca.
- Nu te va auzi. - Atunci voi spune pe scurt.
Denn-Shar, ai vrut.
Până la moarte.
Şi moarte a fost.
Moartea a fost a mea.
Să văd un om invocând numele lui Valen,
să fie dispus să moară pentru cineva din neamul meu,
când eu doream să ucid pe unul de-al nostru,
au făcut dreptatea cauzei mele să dispară.
Ciudat...
ca un om în ultimele sale momente să fie mai mult un Minbari decât mine.
Poate că este adevărat ce a spus Delenn:
Că nu avem acelaşi sânge,
dar avem aceeaşi inimă.
Data viitoare...
când vrei o revelaţie...
ai putea să găseşti o cale...
care să nu fie atât de...
atât de...
inconfortabilă ?
Căpitane.
- Nu o să crezi ce zi am avut. - Ce zi ai avut tu ?
Am avut un asalt asupra lui Marcus, cineva
a venit la ceremonie, ar fi putut să o ucidă pe Delenn.
Şi unde ai fost tu ?
În regulă.
La început a fost un om care a dispărut, doar că nu dispăruse.
A fost ucis de un Zarg, dar o iau prea înainte cu povestea.
Asta a fost după ce am descoperit că al 17-lea etaj din Sectorul Gri
dispăruse complet. Nu dispăruse în realitate.
Un cult ciudat a pus stăpânire pe el.
Era o marionetă care trăgea cu tranchilizante prin ochi. Foarte ciudat.
Trebuia să fie perfect. Asta era scopul lui.
Nu era o cale de ieşire, dar era. Era
spirituală. Trebuia să avem o moarte perfectă.
Atunci a apărut Zarg-ul şi fie mă ucidea el
pe mine fie îl ucideam eu şi ...
Povestesc prea repede ?