Meditaţia ne modelează. Ne face puternici dar ne menţine flexibili.
Fluizi ca gândul însuşi.
Invizibili ca noaptea.
Te tulbură ceva, Rastenn ?
Îmi cer scuze, maestre, dar...
cum putem atinge o stare de meditaţie, când... ?
Sincer, vocea ta te poate
distrage.
Pentru că asculţi vocea şi nu gândurile din spatele ei.
Ca să fii Anla'shok, trebuie să fii capabil să pătrunzi în profunzime în toate situaţiile,
chiar şi când aştepţi să intri în luptă.
Fără să adormi.
Oricine poate medita când e linişte.
Asta nu e o probă demnă de un Ranger.
O probă e să iei atitudine singur, neînarmat, pregătit să mori.
Cu greu aş putea spune că a sta să te gândeşti constituie o probă.
Adevărat. Tu pari să fi dus la perfecţiune partea cu statul,
deci cred că mai există speranţă.
Cât despre gândit, ei bine, să lăsăm partea asta pentru clasele mai avansate.
Nu ne putem aştepta la multe din partea ta dintr-o dată.
Ne vom îngrijora despre partea cu gândirea
odată ce te vom elibera de toate nonsensurile Castei Războinicilor.
Nonsensuri, Sech Turval?
- Scuze. Alegerea cuvintelor... - A fost nefericită ?
Greşită ?
Inoportună, Sech Durhan.
Întoarceţi-vă la meditaţie.
Turval, tocmai am primit un mesaj de la Delenn.
Doreşte un raport privind progresele noastre aici.
Mi-a cerut să vin şi să mai aduc pe încă cineva cu mine.
Şi m-ai ales pe mine. Sunt onorat.
Mă bucur să ştiu că la vârsta mea avansată
încă există respect pentru înţelepciune şi discernământ.
Toţi ceilalţi erau ocupaţi.
Eşti o sursă de enervare continuă pentru mine, Turval,
însă numai pentru că ai dreptate mai des decât te înşeli.
De ce să-mi păstrez bucuria asta doar pentru mine ?
Aleg să o împărtăşesc întregului Univers.
Valen să-i ajute pe toţi.
Tannier.
Era vorba să-ţi asculţi doar vocea interioară.
Asta făceam, maestre.
Vocea mea interioară zâmbea.
Nimeni nu are o voce interioară care să zâmbească.
Eu am.
Mă aşteptam la asta
din partea Castei Religioase.
În regulă, Turval. Alege-ţi escorta. Ne întâlnim pe platforma de aterizare.
Plecăm către Babylon 5 într-o oră.
Da, Durhan.
Tu...
şi tu, veniţi cu mine.
Deoarece păreţi incapabili să meditaţi în tăcere,
plecarea în altă parte poate să fie o idee bună.
Babylon 5, căminul păcii.
Eşti în urmă cu plăţile, Lex.
Uită-te la tine. Mă insulţi.
Acum trebuie să mă asigur că toată lumea înţelege
că nu-l poţi face pe Trace să-şi aştepte banii.
Fă-o.
Nu. Nu.
Lăsaţi cadavrul unde poate fi găsit.
Vreau ca toată lumea să ştie că e un nou stăpân în oraş,
pentru că de acum încolo Babylon 5 îmi aparţine mie.
Şi toţi cei care nu vor înţelege asta vor păţi exact la fel.
Şi aşa a început.
- E un gol în mintea ta. - Ce doreşti ?
Nimeni de aici nu e exact ce pare.
Nimic nu mai e la fel.
Comandantul Sinclair a fost detaşat în altă parte.
De ce să nu elimini întreaga lume Narn ?
Am văzut o mână uriaşă întinzându-se dintre stele.
Cine eşti ?
Preşedintele Clark a semnat un decret prin care instituie legea marţială.
Aceste ordine ne-au obligat să ne declarăm independenţa.
Dacă oamenii tăi nu-şi mişcă fundurile din costumele de protecţie să facă ceva...
- Tu eşti Cel Dintâi care a fost. - Dacă mergi pe Z'Ha'Dum, vei muri.
De ce eşti aici ? Mai ai ceva de valoare pentru care merită să trăieşti ?
Mă gândesc la oraşul meu frumos în flăcări.
Giganţi pe terenul de joc. Plecaţi din galaxia noastră !
Am venit aici să îl arestăm pe Preşedintele Clark.
Traducerea; nenea_hartia SINCRONIZARE MKV byWSL66
SEZONUL 5 - EPISODUL 5: "CURBA CUNOAŞTERII"
Willis, Şeful Mentenanţei, către Cala de Andocare 4.
Şeful Willis către Cala de Andocare 4.
Închideţi clema de la combustibil.
Salutări, Entil'Zha.
Sech Durhan, bine ai venit.
Sech Turval, mă bucur să te văd din nou.
Şi eu pe tine, Delenn.
Suntem onoraţi că ai venit să te întâlneşti cu noi.
Nu cred în protocolul obişnuit.
Deoarece e prima voastră vizită pe Babylon 5, am hotărât să vin în persoană.
Îţi mulţumesc. Atunci ar trebui...
- Iar aceştia cine sunt ? - Oh, doi dintre cei mai noi recruţi.
Acesta este Tannier. A intrat în Anla'shok venind din Casta Religioasă.
Iar acesta este Rastenn, iniţial făcea parte din Casta Războinicilor.
Deoarece ai vrut să ştii cum stau lucrurile,
mi s-a părut potrivit să-ţi prezint câţiva dintre adepţii noştri cei mai noi.
- Entil'Zha Delenn, este o onoare să... - Vorbeşte când ţi se vorbeşte.
Îmi cer iertare, maestre.
Bun, pe aici, vă rog.
Îţi mulţumesc, Tannier.
Hei, Zack.
Intră. Ia un loc.
Hei, bună dimineaţa.
Vroiam să te sun.
Am primit veşti de la Byron despre telepaţii pe care îi vroiai.
O să-ţi trimită doi candidaţi să vă întâlniţi în cursul zilei de azi.
- Bun. - Mă bucur să te văd iarăşi aici.
Nu ştiam dacă vrei să mai stai cu noi acum, că ai fost promovat.
Sunt încă eu însumi, Zack.
Nu m-am schimbat. Nu am avut timpul.
Doamnă Căpitan.
Scaunul ăsta nu are nimic în neregulă. De ce nu ni te alături ?
Domnilor...
- Ce mai faceţi ? - Bine, bine.
Revedeam programul de rotaţie a piloţilor de Starfury în patrulările în afara staţiei.
Trebuie să fim mai eficienţi.
Să ţinem afară cât mai multe navete, fără stres suplimentar pentru piloţi.
Mult noroc. În timpul luptelor de anul trecut am pierdut multe navete.
Am scăzut la maxim două treimi din câte ar fi trebuit să avem.
Deoarece Pământul s-a alăturat noii Alianţe,
poate le putem cere să ne trimită mai multe înlocuiri.
Eşti în relaţii bune cu Administraţia, doamnă Căpitan.
Îi poţi ruga tu în locul nostru.
Îmi atribui prea multă influenţă, domnule Garibaldi.
- Crezi ? - Da.
Poate că ar trebui...
M-am gândit că, deoarece ai fost în cealaltă tabără în timpul războiului civil,
poate că simţi că ai, nu ştiu,
obligaţia de a ajuta la înlocuirea navetelor pierdute în timpul campaniei.
Cine spune că am fost în cealaltă tabără ?
Păi nu am auzit numele tău menţionat de nimeni din tabăra noastră.
Mai crede cineva că mâncarea asta are un gust ciudat ?
Deci tu crezi că nu există decât două tabere într-o dispută ?
Cred că e şofran. Urăsc şofranul.
În cazul ăsta, da.
Au apărut o grămadă de zvonuri despre tine, de când ai venit la bordul staţiei.
Toţi ceilalţi se tem să întrebe. Eu nu am problema asta.
Vezi tu, eu nu lucrez pentru tine. Răspund doar în faţa lui Sheridan.
Aşa că vreau să aflu, doar pentru mine, de care parte ai fost ?
Bine. Ai dreptate.
Nu am fost de partea voastră.
Am fost de partea care spunea că nu e treaba militarilor să facă politică,
să destituie preşedinţi sau să tragă în propriile noastre nave.
Respectăm ordinele, până când apare unul care ne violează conştiinţa.
Apoi trebuie să decidem dacă să o urmăm sau nu şi să suportăm consecinţele.
Poate că ea se va dovedi corectă.
Poate că ne va arunca în faţa plutonului de execuţie.
Dar decizia asta te afectează doar pe tine.
Poţi lua atitudine fără să distrugi ordinea ierarhică.
Dar tu ? Tu ai luat atitudine ?
Asta nu e treaba ta, domnule Garibaldi.
M-ai întrebat dacă am ridicat armele împotriva propriului guvern.
Răspunsul e nu.
Treaba mea e să apăr bărbaţii şi femeile din subordinea mea,
şi voi face aceasta treabă cu toate puterile mele,
pentru că lor le datorez măcar atât.
- Şi la dracu' cu restul lumii. - Aici mă pui în dezavantaj.
Vezi tu, nu ştiu ce e mai bine pentru lume.
Nu înţeleg structura etică a Universului
şi nu cred că e treaba mea să încalc constituţia pe care am jurat să o apăr.
Sunt soldat, domnule Garibaldi.
Şi, de aceea, vocabularul meu e destul de limitat.
Nu înţeleg cu adevărat decât aceste trei cuvinte:
Loialitate, datorie, onoare.
Dacă aş fi făcut ca voi, ar fi trebuit să renunţ la unul din ele.
Iar celelalte două ar fi devenit fără nici un rost,
precum această conversaţie.
O zi bună.
Usturoi.
Cred că e vorba de usturoi.
Roşu 2.
- Domnule Preşedinte. - Doamnă Căpitan.
- Cum mai stau lucrurile ? - Bine. Bine.
Tocmai am avut o conversaţie foarte sinceră şi deschisă cu domnul Garibaldi.
Nu, nu. A fost bine.
Evident, sunt câteva lucruri care trebuie discutate.
Măcar acum ele sunt la vedere.
Asta înseamnă că el n-are încredere în tine.
- Nu într-atât încât să nu fac faţă. - Da.
- Vrei să vorbesc cu el ? - Nu. Mulţumesc, însă.
Nu, e problema mea, nu a dumneavoastră.
Ştiţi, dacă nu aş putea să mă descurc cu el, nu ar trebui să fiu aici.
Şi o să mă descurc. Când voi dori eu, în felul meu.
Încă eziţi să preiei funcţia ?
Nu, domnule.
Nu, orice ar fi, asta confirmă că mă aflu exact unde trebuie să fiu.
- De ce, dumneavoastră ezitaţi ? - În nici un caz.
Te-am ales cu un anumit motiv şi am toată încrederea în decizia asta.
Tu doar continuă să faci ceea ce faci.
Michael se va înmuia, în cele din urmă.
- E un om bun. - Ştiu, doar că...
Doar că nu credeam că o să mai întâlnesc un om cu o voinţă la fel de puternică,
la fel de încăpăţânat şi de enervant ca şi mine.
Paharul meu s-a umplut.
Am venit cât de repede am putut. Să văd.
Pare un singur foc de armă cu plasmă, tras din apropiere. La fel ca la ultimul.
- Vreo identitate ? - Îl chema Lex Moreau.
A venit aici acum două săptămâni, şi-a deschis o linie de credit la cazinou,
...apoi a dispărut. - Interesant.
Căldura flăcării unei arme cu plasmă cauterizează o rană în câteva secunde.
În timpul ăsta apare o sângerare masivă.
Nu e sânge pe podea, asta însemnând că a fost ucis în altă parte
şi lăsat la vedere,
probabil ca avertisment.
Bănuiesc că nici unul dintre voi nu a văzut nimic.
Sau nu a auzit nimic.
Uite ce e, asta e a treia crimă în două săptămâni.
Toate au fost execuţii, toate cu un singur foc de armă cu plasmă.
Bănuiala mea e că o să fie mai multe,
până când tipul care face asta o să demonstreze ce vrea.
Doar dacă nu a demonstrat deja.
Doar dacă nu cumva scopul lui era să trezească teama asta în voi.
În orice caz, dacă nu ne ajutaţi să vă ajutăm,
o să fie mai mulţi morţi.
Probabil că unul dintre voi o să fie următorul.
Bun. Băgaţi-l într-un sac, numerotaţi-l, puneţi-l lângă ceilalţi.
O să fiu la mine în birou.
Mi-a ajuns cât am stat pe aici.
Deştept tip.
Şi-a dat seama de multe lucruri doar uitându-se la cadavru.
De asemenea e şi un bun orator.
Se pare că i-a convins pe unii.
Omorâţi-l. În noaptea asta.
Trace, ascultă, ştiu că eşti hotărât în privinţa lui Zack.
Aşa e.
Da, ei bine, vroiam doar să...
Ştii ce, tu eşti nou aici.
Tipii puternici nu dau înapoi atunci când îi loveşti puternic.
Lucrurile decurg bine pentru noi.
De când nu mai e N'grath, există un vacuum în structura de putere.
Suntem în stare să preluăm toate treburile murdare din Downbelow.
Tăinuiri, şantaje, prostituţie.
Întreaga afacere.
Dar nu trebuie să ieşim în evidenţă.
Dacă-l omori pe Zack, toată staţia va sări la gâtul nostru.
Ascultă-mă,
ultimul loc în care am condus o operaţiune similară a fost Beta 7.
Şi acolo era un tip ca Allan la conducerea Securităţii întregii colonii.
Dar mulţi tipi din subordinea lui
nu îl plăceau, aşa cum nu îl plăceam nici noi.
Aşa că eu şi băieţii...
L-am eliminat.
Tipul care l-a înlocuit a sărit tare pe noi,
aşa că l-am eliminat şi pe el.
Şi ştii ce ?
Al treilea tip era exact ca noi.
Aşa că am făcut o înţelegere.
Şi toată lumea a trăit fericită după aceea.
Până la război.
Atunci toţi am fost expulzaţi.
dar acum suntem aici.
Şi vom rămâne aici.
Şi vom transmite un mesaj.
Ai vreo problemă cu asta ?
Atunci să trecem la treabă.
Ei bine, în final, deoarece am permis înscrierea în Anla'shok
tuturor raselor Alianţei, ni s-au alăturat câţiva recruţi de pe alte lumi.
Doi Drazi şi o pereche de Yolu,
trei Abbai şi un Pak'ma'ra.
Nu avem nici o idee ce să facem cu acel Pak'ma'ra.
Ei sunt înceţi, lacomi, egoişti, nu prea inteligenţi.
Refuză să vorbească orice altă limbă decât a lor,
aşa că va trebui să folosim un translator. Plus că se hrănesc cu hoituri.
Dacă nu e mort de cinci zile şi putrezit, nu se ating de el.
Va trebui să mutăm cabinele Pak'ma'ra foarte departe de ceilalţi recruţi.
E vorba de duhoare, înţelegi. E foarte puternică.
Îţi înţeleg dorinţa
de a face din Rangeri reprezentanţi ai tuturor raselor membre, Delenn,
dar s-ar putea să nu fie realizabilă.
Anla'shok sunt antrenaţi să lupte, să gândească.
Trebuie să înveţe cel puţin două alte limbi, ca să nu mai socotim şi Interlac.
Deci, ce vom face cu Pak'ma'ra ?
Metodele noastre de pregătire au fost create de Minbari să-i slujească pe Minbari.
Dar dacă există vreo lecţie pe care s-o învăţăm de la oameni,
aceea ar fi că diferenţele dintre noi ne fac mai puternici, nu mai slabi.
Dacă Pak'ma'ra nu pot învăţa să fie ceea ce credem noi că ar trebui să fie,
atunci poate că noi ar trebui să învăţăm să îi folosim drept ceea ce sunt.
Păi, ne-am gândit deja să îi folosim pentru rezolvarea problemei gunoiului,
însă sunt lucruri pe care nici măcar un Pak'ma'ra nu le-ar mânca.
- Aşa credem noi. - Aşa credem noi, da.
Încă nu am descoperit care ar fi aceste lucruri.
Treaba interesantă cu Pak'ma'ra e că ei sunt peste tot.
Se deplasează din planetă în planetă, vânzându-şi proviziile de Quantium-40
oricui are nevoie pentru producerea de porţi de salt.
Îi vedem în fiecare zi, dar nimeni nu vrea să aibă de-a face cu ei.
- Îi poţi învinovăţi ? - Pierzi esenţa.
Pentru toate aceste motive Pak'ma'ra sunt invizibili, ignoraţi, ocoliţi.
Oamenii pleacă la distanţe mari numai să nu-i mai vadă.
Vă puteţi imagina o rasă mai potrivită să se ocupe de curierat, să ne aducă
rapoarte prea importante ca să riscăm să le transmitem pe un canal deschis ?
Are dreptate. E nevoie de Rangeri la frontieră.
Nu ar trebui să-i folosim drept curieri, lucru foarte periculos.
Pak'ma'ra nici măcar nu vor fi observaţi.
Cred că e ceva înţelepciune aici. Voi începe sesiunile de antrenament
în infiltrare şi transmisiuni codificate, când ne întoarcem.
Îţi mulţumesc, Entil'Zha.
Cu plăcere.
Vom continua discuţia după ce vei reuşi să te odihneşti după călătoria lungă.
Mi-a părut bine să te văd, Turval.
A trecut prea mult timp.
Am auzit despre Marcus şi îmi pare rău. A fost unul din cei mai buni elevi ai mei,
odată ce am reuşit să trec de zgomotul din mintea sa.
A fost un lucru nefericit, însă nu unul neaşteptat.
De ce spui asta ?
S-a înrolat în Anla'shok din nişte motive greşite.
Se simţea vinovat pentru moartea fratelui său.
Nu căuta o cale de a sluji. Căuta o cale de a ispăşi.
Ceea ce mă duce cu gândul la altcineva.
Nu mai am nevoie de voi.
Sunteţi liberi să vizitaţi staţia.
Odată ce vă completaţi pregătirea, veţi veni aici în mod frecvent.
Aşa că puteţi să vă familiarizaţi acum sau mai târziu.
Sunt foarte preocupat de asistentul tău, Lennier.
Se antrenează mai mult decât ar trebui.
O ia prea în serios, se împinge până la limită în pregătirea de luptă.
Uneori e prea temerar.
Mă întreb dacă nu cumva vrea să dovedească ceva.
Poate mie, poate lui însuşi,
sau poate altcuiva ?
Să spunem doar
că şi eu sunt preocupată.
Veghează-l pentru mine, Turval.
Dacă va continua în felul ăsta, anunţă-mă.
Bineînţeles.
Şi, dacă o să ai nevoie vreodată să vorbeşti cu cineva, Delenn,
sper că o să-ţi aminteşti din când în când de fostul tău profesor.
Îmi voi aminti. Mulţumesc, Turval.
Intenţionez să vă folosesc în mod cumpătat,
doar atunci când nu voi avea nici o altă cale să aflu informaţii critice ca să salvez vieţi.
Se pare că, de fiecare dată când foloseşti un telepat pentru strângerea de informaţii,
se întâmplă un incident interstelar.
Vom înfiinţa câteva echipe care vor creşte flexibilitatea
şi vor garanta că niciunul din voi nu va fi folosit mai mult decât ar trebui.
Ştiu că munca asta presupune stres şi nu vreau ca cineva să se simtă suprasolicitat.
Aveţi întrebări ?
Bun.
Zack vă va da comunicatoare speciale până la sfârşitul săptămânii.
Doar el şi cu mine vom avea seriile voastre de identitate.
Apoi...
Apoi vom vedea ce va mai fi.
Asta-i tot.
Oh, data viitoare...
încercaţi să vă stăpâniţi entuziasmul cu privire la această slujbă.
Eşti sigur că e o idee bună ?
O să te anunţ dacă îi supravieţuiesc.
- Ascultă. Fă-mi o favoare. - Spune.
Vreau dosarul de Securitate al Căpitanului Lochley, să văd ce e înăuntru.
Eşti nebun ? Informaţia asta e personală şi clasificată.
Şi ?
Am făcut acelaşi lucru şi când a venit Sheridan.
Ar fi o idee bună să ştim cu cine avem de-a face.
Chiar ţi s-a pus pata pe ea, nu-i aşa ?
Te-ai gândit vreodată că, dacă cineva nu e de acord cu tine,
...asta nu înseamnă că e un inamic ? - Nu.
E ceva ce nu ne spune, Zack.
De ce ar angaja Sheridan pe cineva care a fost în tabăra greşită în război ?
Se zvoneşte că încearcă să facă pace.
Poate fi adevărat, aparent, însă simt că mai e vorba de ceva aici.
Cum poate şti dacă să aibă încredere în ea ? Abia dacă o...
Zack Allan, spune.
Şefule, tocmai am primit un mesaj BabCom
de la o femeie care spune că ştie ceva despre crimele din Downbelow.
Aţi identificat-o ?
Da. Cynthia Teegarden, stă în Maro 42-C.
Am verificat-o. E destul de "curată".
Vrea să îţi vorbească,
însă nu vrea să mai afle cineva că ea ţi-a dat informaţia.
Bine, spune-i că ne întâlnim pe coridorul de acces în Maro 6.
Nu prea e nimeni pe acolo la ora asta. Securitatea, terminat. Trebuie să plec.
- Dar ce ţi-am... ? - O să mă gândesc.
S-ar putea să nu fie o idee bună.
Ar trebui să cunoaştem toate locurile întunecate de aici,
dacă ăsta e locul în care ne vom desfăşura activitatea.
În întuneric.
Bună. I-ai trimis mesajul ?
Da. Da, l-am trimis. O să vină în câteva minute.
- Bun. În regulă, trebuie să găsim... - Mi-ai promis.
Mi-ai promis bani pentru un bilet spre casă.
Sunt aici de prea mult timp. Mi-ai promis.
Poftim. Transportorul pleacă în 30 de minute. Dispari.
Trebuie să găsim un loc unde să lăsăm cadavrul şi în care să fie văzut ceva timp.
- Ştiu un loc. - Ce cadavru ?
Nu e treaba ta. Şterge-o.
Ai spus că vrei doar să-l sperii, ca să te lase în pace.
Nu ai pomenit nimic despre uciderea cuiva. Au numele meu înregistrat.
Atunci e un motiv în plus ca să pleci, nu-i aşa?
- Pa-pa. - Nu. Nu pot.
Nu pot permite asta.
Nu ! Lasă-mă în pace !
Nu !
Unde te duci ?
Cineva are necazuri.
Nu e problema noastră.
Nu ştii cine e sau ce se petrece. Poate fi orice.
Daţi-mi drumul !
- Nu contează. - Ba contează.
Nu ar trebui să ne implicăm în astfel de lucruri.
Nu ar face decât să ne compromită misiunea.
Misiunea noastră e să salvăm vieţi. Acum dă-mi drumul.
Nu. Opriţi-vă ! Daţi-mi drumul !
- Ţi-am dat o şansă. - Nu.
E Ranger.
Da, am auzit despre ei.
Un fel de forţă poliţienească, corect ?
Păi, oricum vroiam să demonstrăm ceva autorităţilor.
Putem să o demonstrăm cu el, la fel de bine precum cu oricine altcineva.
În numele lui Valen !
- Cât de rău e rănit ? - Rău.
Dacă era om ar fi fost deja mort.
Femeia pe care a salvat-o a chemat Securitatea.
Au ajuns acolo cât de repede au putut,
însă cei care au făcut asta i-au auzit venind şi au reuşit să scape.
Ar fi trebuit să mă duc cu el.
Unde e femeia acum ?
Zack crede că a luat un transportor către unul din sectoarele îndepărtate.
Nu ştim care anume.
A spus ceva înainte să-şi piardă conştiinţa ?
Doar că atacatorii erau oameni
şi că vroiau să demonstreze cine conduce lucrurile pe aici.
Zack verifică şi el la rândul lui, însă nu sunt prea multe indicii.
Asigură-te că o să trăiască, doctore. Fă-l sa stea pe picioare.
Noi vom face restul. Mora'dum.
Ce înseamnă, "Mora'dum" ?
Se referă la o parte a antrenamentului Rangerilor.
Înseamnă
"aplicarea fricii".
Scuze că te-am făcut să aştepţi, Delenn. A fost una din zilele acelea...
Am aflat despre prietenul tău. Îmi pare rău.
Cum se simte ?
Şi-a recăpătat cunoştinţa în timpul nopţii, însă încă e grav rănit.
Atunci putem să îi luăm o declaraţie. Bun.
O să-l pun pe Zack să vorbească cu el, să obţină o descriere a atacatorului...
Mă tem că nu va fi posibil.
Dacă nu-şi poate aminti detaliile, putem cere unui telepat să-i scaneze memoria, sau...
Nu. Deţinem informaţiile, însă ne vom ocupa singuri de asta.
Această problemă se află acum în mod oficial sub jurisdicţia Anla'shok.
Rangerilor li se cere să se descurce cu astfel de lucruri
fără să apeleze la intervenţii exterioare.
Delenn, asta e o problemă de securitate internă.
Nu m-aş referi la ea ca la o "intervenţie exterioară".
Uite ce e, ştiu că aici sunt implicate probleme culturale.
Nu le înţeleg şi nici nu o să pretind că le înţeleg.
Dar nu pot permite ca o gaşcă de răzbunători să colinde pe staţia mea.
Doamnă Căpitan, toţi membrii Alianţei, inclusiv Pământul,
au recunoscut autoritatea independentă a Rangerilor.
Conform noii Constituţii,
Anla'shok sunt peste Securitatea locală şi forţele de poliţie, inclusiv ale voastre.
Te foloseşti de rang.
Nu aş dori să folosesc chiar termenul ăsta, însă...
Nu. Nu, nu cred că doreşti.
Bănuiesc că nu te superi dacă o să-i cer şi Preşedintelui opinia.
Şi-a spus-o deja. E de acord cu asta.
Nu pot să cred. Nu îi stă în fire.
Nu... Nu îi stă în fire ?
Cum aşa ?
Delenn, nu poţi permite
Rangerilor să se răzbune de fiecare dată când cineva va fi rănit.
Doamnă Căpitan, aici nu e vorba de răzbunare.
Dar despre ce e vorba ?
Despre frică.
Cum se simte ?
A vorbit, acum câtva timp.
A cerut apă.
I-am dat şi apoi a adormit din nou.
Ăsta e felul în care se vindecă trupul.
Mă întreb, totuşi, ce trebuie ca să te vindeci şi tu.
Eu nu am fost rănit, Sech Turval.
Nu, nu fizic.
Dar spiritul tău e rănit.
L-am abandonat.
Nu ar fi trebuit să îl las să se ducă singur.
Dar ai făcut-o.
- Da. - De ce ?
Nu e nici o ruşine în adevăr, Rastenn.
Mi-a fost teamă.
- De moarte ? - Nu.
Nu ştiam despre ce e vorba.
Putea să fie ceva prostesc, banal sau stupid.
Dacă mi s-ar cere să-mi dau viaţa pentru poporul meu, pentru prieteni,
aş face-o într-o clipă, dar am simţit că...
- Te-ai temut să mori fără un motiv. - Da.
Să mori în sprijinul unei cauze e una, dar moartea fără sens...
Dacă ţi-aş cere să urci un munte şi să-mi aduci o floare din cel mai înalt vârf
şi tu ai muri după ce ai îndeplinit sarcina,
ai considera asta fără rost ?
Bineînţeles. Ar fi ceva fără valoare.
Dar dacă un milion de oameni ar aştepta la baza muntelui
pe acela pentru care acea floare ar fi simbolul libertăţii lor,
şi dacă ei ar urma acel simbol şi moartea ta
într-o campanie care ar elibera jumătate de miliard de suflete,
ar căpăta toate astea un rost ?
Vezi ? Noi dăm un rost vieţilor noastre.
El nu există în mod independent.
Să fii Anla'shok nu înseamnă să te îngrijorezi de ce cred alţii despre noi.
Nu înseamnă
să decizi ce să faci doar ţinând cont dacă ne satisface orgoliul sau destinul.
Înseamnă să trăieşti fiecare moment ca şi cum ar fi ultimul.
Înseamnă să faci fiecare lucru corect pentru că e lucrul corect.
Nu contează numărul.
Unde, când, cum sau din ce cauză, niciunul din lucrurile astea nu contează.
În viaţa mea am descoperit foarte puţine adevăruri.
Iată cel mai mare adevăr pe care îl ştiu:
Moartea ta, Rastenn, va avea un sens
dacă va surveni atunci când îţi urmezi pe deplin inima.
- Ai terminat ? - Am terminat.
L-am ajutat să-şi înfrunte frica într-o luptă mai surdă.
Iar acum
trebuie să încercăm să-l ajutăm şi pe el în acelaşi fel.
Deci, despre ce fel de frică vorbim aici, Delenn?
Despre cea care te paralizează.
Despre cea care te macină.
Nu din exterior, ci din interior.
Imediat ce poate sta în picioare, chiar dacă e deplin vindecat sau nu,
Tannier va fi pregătit să-şi înfrunte frica.
Cei care l-au rănit au acum putere asupra lui.
Trebuie să-şi recupereze puterea, altfel nu va mai fi întreg niciodată.
Îl vom însoţi şi îl vom duce acolo unde sălăşluieşte frica sa.
Şi apoi şi-o va înfrunta.
Dar, dacă nu e pe deplin vindecat, poate muri făcând acest efort.
Ca Anla'shok, noi alegem să facem ceea ce ne înspăimântă,
ştiind că nu există garanţii.
El poate pierde.
Nu îl putem ajuta.
Înseamnă că va fi singur.
În final, doamnă Căpitan,
toţi rămânem singuri.
În regulă, asta e. Haideţi, toată lumea afară.
Daţi-i drumul. Haideţi.
Nu înţeleg. De ce trebuie să plecăm ?
Pentru că Delenn i-a spus Preşedintelui, preşedintele i-a spus doamnei Căpitan,
ea mi-a spus mie şi eu vă spun vouă.
Vor ca personalul de Securitate să fie evacuat din toată zona asta.
- Şi ce facem dacă se întâmplă ceva ? - Nimic. Astea sunt ordinele mele.
Haideţi, acum.
- Trace, omule, ai ieşit afară ? - De ce ?
Au plecat toţi cei de la Securitate. Am fost două niveluri în sus şi în jos.
E liber în ambele direcţii. Întregul loc ne aparţine.
Vezi ? Ce ţi-am spus ?
E suficient să fii puternic, să le arăţi ce înţelegi prin afaceri,
şi apoi poţi să faci ceea ce vrei să faci.
Ce dracului e asta ?
Iluminaţia de urgenţă activată.
Red, Jerry, ieşiţi şi verificaţi.
Luaţi cu voi o staţie şi ţinem legătura.
- Vedeţi ceva ? - Nimic. Nu e nimeni pe aici.
Nu putem vedea nimic. O să...
Jerry.
- Jerry, mai eşti acolo ? - Ce s-a întâmplat ?
Nu ştiu.
Dar orice ar fi, pariez că e doar la astea trei nivele.
Dacă urcăm pe puntea superioară, o să fim bine.
Ascultaţi, toată lumea, ne cărăm de aici.
Voi trei o luaţi înainte, restul ne păziţi spatele. Să mergem !
Nu !
Miller !
Omule, e mort.
Hei !
Cine te crezi ?
Cu cine crezi că te joci ?
Cine eşti ?
- Unde e Trace ? - Rămâneţi împreună.
Ce vreţi de la mine ?
De ce faceţi asta ?
Nu vă apropiaţi de mine.
Înţelegeţi ? Nu vă apropiaţi de mine.
Oh, nu.
În nici un caz. Nu mă lupt cu voi toţi.
Nu cu noi toţi. Doar cu el.
Asta e rău, pentru că nu sunt antrenat să folosesc aşa ceva.
Nici antrenamentul lui nu e complet.
Asta nu te-a oprit nici înainte.
Să nu te oprească nici acum.
Dacă vrei să pleci de aici, ieşirea e pe lângă el.
Niciunul dintre noi nu te va opri, dacă reuşeşti să treci de el.
În nici un caz.
Îmi cunosc drepturile.
Îmi cunosc drepturile !
Ai ales lancea. Continuă.
Aveţi grijă, studenţi. Acesta e un model clasic în acţiune.
Omul puternic sau "fanfaronul", aşa cum îl numesc oamenii.
În fond un laş,
a cărui unică abilitate e să-i convingă pe alţii să facă ce lui îi e frică să facă.
Observaţi lipsa oricărei tehnici. Nici o eschivă.
Altă fisură în acest tip aparte de personalitate.
Doar muşchi, fără creier.
Nu e corect.
Nu ştiu să folosesc chestia asta nenorocită.
Lipsa de experienţă nu e un argument.
Oricare dintre voi aţi arătat de departe mai multă tehnică şi potenţial,
de prima dată când aţi mânuit o lance. Chiar şi Pak'ma'ra.
Unde e frica ta acum, Tannier ?
A dispărut, maestre.
Şi ce simţi ? Furie ?
Simţi triumf, fericire, bucurie ?
Milă.
De ce ?
Pentru că asta e tot ce va avea el vreodată şi tot ce va şti vreodată.
Pentru că numele lui va fi înghiţit de tăcere. Uitat.
Numele lui nu aparţine nimănui.
Şi numele tău cui aparţine, istoriei ?
Lumii ?
Nu.
Îmi aparţine mie.
Aici se termină lecţia.
Acum puteţi să-l luaţi.
Naveta Newton, aveţi permisiunea de lansare.
Ar trebui să vii cu noi, Delenn.
Nu e drept ca Entil'Zha să stea atât de departe de casă atâta timp.
Rangerii ar putea profita de influenţa ta.
Aş fi vrut să pot, Turval, dar e nevoie de mine aici,
ca să începem instalarea de tabere de antrenament pe alte lumi ale Alianţei.
Sheridan şi cu mine vom ajunge acolo cât de curând.
Şi, când se va întâmpla asta,
mă gândesc că mi-ar plăcea ca Tannier
să fie desemnat ca una din gărzile mele personale.
Asta este o onoare mare pentru cineva atât de tânăr.
Da, este.
Bun, o să mai vorbim atunci când o să ajungeţi acasă.
Liberă trecere, Sech Durhan.
Sech Turval.
Entil'Zha, veni.
Durhan, încă un lucru.
Turval mi-a spus
că noii recruţi nu şi-au desăvârşit antrenamentul cu denn'bok.
Lancea de luptă e o armă periculoasă, Delenn,
care nu trebuie folosită nechibzuit sau învăţată prematur.
Da, ştiu.
De aceea e mai bine ca recruţii să înveţe de la unul din profesorii mai tineri.
Doar foarte puţini învaţă de la Durhan însuşi.
Tannier mânuieşte lancea foarte bine.
Aproape ca şi cum ar fi fost instruit de un maestru înainte de a intra în luptă.
Da, aşa e.
- O zi bună, Delenn. - Durhan.
Ştii, e ceva ce nu am înţeles niciodată la Minbari.
Ce anume ?
Cred că sunt incapabili genetic să fugă de luptă.
Nu, vorbesc serios.
Când forţele lui Delenn au luptat împotriva Drakh abia au scăpat cu pielea întreagă,
totuşi s-au întors şi i-au spulberat.
Da, ei bine, uciseseră foarte mulţi din poporul ei.
Ştiu. La asta mă refeream.
Tu sau eu ne-am fi asigurat mai întâi întăriri şi abia apoi ne-am fi întors,
dar ei, odată că s-au implicat, rămân implicaţi.
Acelaşi lucru în Războiul Pământ-Minbari.
Noi i-am atacat, iar ei nu puteau renunţa decât dacă una din părţi ar fi învins.
Acum asta. Dacă cineva începe o luptă, ei trebuie să o termine.
Nu contează dacă înving sau pierd, atât timp cât nu cedează fricii.
Da, poate.
Şi poate ăsta nu e chiar un lucru rău.
Deci,
dosarul Căpitanului e pe acolo ?
Nu. Pleacă.
- Pot să arunc doar o privire. - Ştii ce, Michael,
tu şi Minbari aveţi un lucru în comun:
Niciodată nu ştiţi când să vă opriţi.
Vin într-un minut, Delenn.
E în regulă.
Doar mă gândeam.
La ce ?
Am vorbit cu doamna Căpitan astăzi.
La un moment dat a spus că nu poate să creadă
că ai autorizat Mora'dum.
A spus că nu îţi stă în fire.
Ce a vrut să zică cu asta, John ?
O să pretind că aveai de gând să-mi spui, mai devreme sau mai târziu.
Căutam doar...
momentul potrivit.
La zece secunde după ce te-ai gândit la asta ar fi fost foarte bine.
Da.
Da, probabil.
Te simţi bine ?
Aşa cred.
Doar că va dura
până să mă obişnuiesc.
Traducerea; nenea_hartia SINCRONIZARE MKV byWSL66