În regulă, ce mai e acum ?
Asta e analiza mea a ultimelor rapoarte de la Rangeri.
Am înregistrat o creştere masivă a atacurilor asupra liniilor de aprovizionare ale lumilor din Alianţă.
Atacuri fulger, foarte eficiente.
Fără supravieţuitori, fără dovezi.
Până acum, tipar clasic al piraţ..
Nu cred că ăştia sunt piraţi, John.
Navele au fost distruse cu încărcătura la bord ?
Piraţii atacă repede, blochează sistemele de comunicaţie şi de navigaţie,
fură tot din cale, apoi distrug nava.
Oricine ar fi responsabil pentru atacurile astea nu e interesat de bunuri sau de bani.
Nu sunt piraţi.
Atacurile astea sunt executate cu precizie aproape militară.
Misiuni de căutare şi distrugere ca la carte.
Rangerii au vreo idee cine e responsabil ?
Nu. Nici un supravieţuitor sau martor şi nici urmă de dovezi.
Navele de transport sunt atât de depăşite încât nici nu apucă să contraatace.
Păi, până acum, celelalte lumi s-au gândit că asta e doar o problemă locală.
Când vor afla că e răspândită la o asemenea scară largă..
Când o să primească ceilalţi raportul ăsta ?
Eşti obligat să oferi membrelor Alianţei orice informaţii legate de securitatea lor planetară
în maxim 24 de ore după ce le-ai obţinut.
Fiecare rasă a fost atacată în mod egal
şi atacurile au fost complet aleatorii,
deci asta anulează posibilitatea luptelor de graniţă sau disputelor politice.
Nu e nimeni pe care să dea vina.
Ceea ce înseamnă că vor da vina unii pe alţii, la nimereală.
Trimite Rangeri pe liniile principale de aprovizionare,
monitorizaţi toate frecvenţele pentru S.O.S.-uri.
Trebuie să aflăm cine e responsabil pentru atacurile astea,
sau o să avem o problemă mare.
O forţă militară perfect instruită dar necunoscută care ne atacă aliaţii în mod aleator ?
Aş zice că avem deja o problemă mare.
Şi astfel începe.
- Există un gol în mintea ta. - Ce doreşti ?
Nimeni de aici nu e exact ceea ce pare.
Comandantul Sinclair a fost transferat.
De ce nu eliminaţi toată planeta-mamă Narn ?
Văd o mână măreaţă care se întinde dinspre ceruri.
Preşedintele Clark a semnat un decret declarând legea marţială
Aceste ordine ne-au obligat să ne declarăm independenţa.
Dacă oamenii tăi nu se ridică de pe fundurile alea prinse in costume de protecţie să facă ceva..
- Tu eşti Alesul care a fost. - Dacă mergi pe Z'Ha'Dum, vei muri.
De ce eşti aici ? Ai ceva pentru care merită să trăieşti ?
Mă gândesc la frumosul meu oraş în flăcări.
Uriaşii pe terenul de joacă. Plecaţi naibii din Galaxia noastră !
Am venit aici ca să îl arestăm pe Preşedintele Clark.
Traducerea; anatem SINCRONIZARE MKV byWSL66
Prim Ministru Mollari, ce bine să vă revedem.
Sper că drumul până aici a fost plăcut.
Nu chiar, nu.
Şi văd că v-aţi adus propria distracţie cu d-voastră.
O idee excelentă.
Şi foarte curajos din partea d-voastră să-l lăsaţi aşa aproape fără lanţuri.
Poate ar trebui să schimbăm asta.
Câteva lanţuri vor face pe toată lumea să se simtă mai bine până îl băgăm într-o celulă.
El este garda mea de corp.
Ei, e bine să vedem că simţul umorului Excelenţei d-voastre
e intact după o călătorie aşa de lungă.
Acum, poate, putem să vă conducem spre camera dumneavoastră.
Ministre Vitari, nu glumeam.
Numele lui e G'Kar.
Şi el..
El este garda mea de corp.
Şi pot să-mi găsesc camera şi singur, mulţumesc.
La ce oră este cina aici ?
- La apus. - Bine, sunt lihnit de foame.
Ăla e ultimul dintre ei ?
Bun. Închide.
Ieri s-a întâmplat ceva care va schimba vieţile tuturor,
care poate va schimba cursul viitorului.
Cei mai mulţi dintre voi o cunoaşteţi pe Lyta Alexander.
În timpul războiului cu Umbrele a lucrat pentru Vorloni,
pe post de intermediar.
Ei i-au modificat capacităţile, au făcut-o mai puternică
şi i-au arătat adevărul.
Şi noaptea trecută
ea ni l-a arătat nouă.
Deşi pe anumite lumi telepaţii au evoluat în mod normal,
cei mai mulţi au fost creaţi de Vorloni
prin secole întregi de manipulare genetică.
Ei ne-au creat ca să fim folosiţi de alte lumi
ca arme în războiul lor împotriva Umbrelor.
Asta e tot ce însemnăm pentru ei.
Lucruri de care să se folosească şi pe care să le arunce la gunoi după.
Toate astea erau destul de rele,
dar să aflăm că nici nu am fi telepaţi,
nu am fi vânaţi şi închişi şi controlaţi
dacă Vorlonii nu ar fi intervenit în structura noastră genetică,
transformându-ne în ceea ce suntem..
Byron, ce-a fost a fost.
Nu putem schimba ceea ce suntem.
Nu, nu putem.
Dar dacă suntem ceea ce suntem pentru că am fost făcuţi să fim aşa,
atunci trebuie să le spunem creatorilor noştri : "Voi sunteţi responsabili."
Vorlonii au plecat.
Vorlonii, Umbrele, au plecat cu toţii.
- N-a mai rămas nimeni. - Da,
dar moştenirea lor rămâne.
Noi suntem acea moştenire.
O moştenire creată cu un singur scop.
Să servim alte lumi într-un război care acum s-a încheiat.
Ceea ce ne lasă unde ?
Abandonaţi ?
Singuri ?
Nu.
Există o altă cale,
dar este periculoasă.
Da.
Bună ziua, dl. prim-ministru.
Bună, Jano. Unde ai fost ?
Am întrebat de tine.
Am fost plecat. Abia am fost informat de întoarcerea d-voastră.
- Sper că nu e un moment nepotrivit. - Nu, doar beam ceva înainte să mă culc.
- Aici, stai jos, vechi prieten. - Mulţumesc.
Mă bucur să te văd din nou.
- Cum te simţi ? - Bine.
Alinţa nouă a lui Sheridan mă ţine foarte ocupat.
Am venit doar ca să văd cum mai merg lucrurile pe-aici.
Cum se simte regentul ?
- Nu prea bine, se spune. - Se spune ?
- Nu l-ai văzut ? - Rămâne în izolare.
În mod oficial, doar medicul personal şi câţiva dintre asistenţii săi
l-au văzut de, hmm, aproape două luni.
Şi neoficial ?
Câţiva oameni din personalul de la palat l-au văzut umblând noaptea sigur prin palat.
Se spune că vorbeşte singur.
Plânge, geme, blesteamă
şi apoi tace când se apropie cineva.
Câteodată spune că are să le zică ceva foarte important,
apoi un nor pare să-i treacă peste chip, apoi pleacă.
Odată, înainte să fie dus înapoi în camera sa,
i-a spus unui gardian să-l omoare, pentru că nu era el însuşi.
Bineînţeles, era foarte beat la momentul respectiv.
Chiar ? Mi se pare foarte ciudat.
Îl cunosc pe regent de când am venit la Curtea Regală.
El nu bea.
Îşi cultiva sobrietatea ca pe singurul său viciu.
Ca o ruptură de comportamentul tradiţional, acceptat în mod general.
- Poate că s-a schimbat. - Poate. Păi,
lucrurile par mai liniştite ca pe vremea când era împărat Cartagia.
O, mai tăcute, da.
Dar şi mai ciudate.
Actualizam raportul de stare asupra flotei noastre, protocol standard,
când un asistent de-al regentului mi-a spus să încetez.
A spus că acele informaţii nu erau decât pentru regent.
Şi alte rapoarte de asemenea. Producţia de grâne, rezervele de hrană, producţia de minerale,
au fost toate reclasificare ca secrete.
- De ce ? - Nu ştiu.
Nimeni nu ştie.
E ceva ciudat, Londo.
E mai mult un sentiment decât ceva solid spre care pot arăta.
E ca şi cum un întuneric ar fi căzut peste Palatul Imperial.
N-am mai simţit nimic asemănător vreodată.
Dar mă bucur că te-ai întors, Londo.
Dacă există cineva care poate afla ce se întâmplă, acela eşti tu.
Şi deşi regentul poate refuza să mă vadă pe mine,
i-ar fi foarte greu să evite să-şi vadă propriul prim-ministru.
În regulă, Jano.
Fii atent la orice altceva ai putea considera ciudat.
Spune-mi ce afli şi voi duce informaţia la regent eu însumi.
Poate nu e nimic, doar şoapte şi zvonuri,
dar măcar o dată aş vrea să mă înşel în legătură cu lucrurile astea,
ar fi ceva nou.
- Noapte bună, Londo. - Noapte bună, Jano.
Ne vedem de dimineaţă.
Oh, da.
Luminile.
Lumina !
Cine e acolo ?
Dl. Regent ?
- Sunteţi d-voastră ? - Da. Da.
Aşa îmi spun.
Deci, ce faceţi aici ?
Păi, am venit să te văd, Lord Jano.
De ce altceva ?
În mod cert nu pentru decor.
Odată aş fi dorit culori deschise
pentru draperii.
Dar cred că am trecut de mult pragul culorilor deschise.
Nu.
Nu mai sunt culori luminoase.
Doar întuneric.
Ţin minte
când erai doar un copil..
Împăratul Turhan te-a luat pe sus odată
şi te-a purtat prin tot palatul.
- Mai ţii minte ? - Da, regente, îmi aduc aminte.
Dar nu ar trebui să fiţi aici.
E târziu. Ar trebui să dormiţi.
Da.
Cred că aşa ar trebui.
Dar am vrut să te văd.
Am vrut atât de mult să te văd din nou.
Trebuie să înţelegi, Jano,
că dacă ar fi după mine
nu aş lăsa pe nimeni să-ţi facă rău.
N-aş lăsa pe nimeni să-ţi facă rău vreodată.
Dacă ar fi decizia mea.
Dar nu depinde de mine, vezi tu.
Nu e deloc decizia mea.
Atunci am hotărât.
Guvernul Yolu nu se va opune cererilor de independenţă
ale coloniilor din sectorul 800 în schimbul unei înţelegeri cu Alianţă
prin care să se asigure că ne vom ocupa de toate disputele de graniţă din acea zonă timp de 20 de ani.
Se opune cineva ?
Bun.
Atunci moţiunea este aprobată.
Cred că asta încheie toate treburile pe care le-am avut astăzi.
Mulţumesc pentru prezenţă.
Oh şi aveţi un raport actualizat despre securitatea liniilor voastre de aprovizionare.
Vor fi încărcate în sistemele voastre la noapte.
Şi acum vor începe ţipetele.
A început.
Nu mai putem da înapoi acum.
Am nevoie ca tu să stai aici şi să coordonezi toate activităţile până îl găsesc pe Dl. Garibaldi.
În următoarele 24 de ore o să am nevoie de tine mai mult decât am avut nevoie de cineva vreodată.
Puterea ta, înţelepciunea ta,
căldura ta.
Byron, nu ţi-e niciodată teamă ?
Mereu, Lyta.
Mereu.
Oh, Prim Ministru Mollari, bun. Mă bucur că aţi sosit.
Tocmai le spuneam celorlalţi despre extrem de ironica d-voastră alegere
a unui Narn ca bodyguard, dar nimeni dintre cei care n-au fost acolo nu m-a crezut.
Abia am putut să cred eu însumi.
Dar acum că sunteţi aici..
Da, sunt aici şi aş vrea să-l văd pe regent.
Mă tem că asta nu e posibil, dl. prim ministru. Regentul nu se simte bine.
Dar m-a rugat să vă transmit toate cele bune şi să vă..
.. mă rog şi să vă spun că ni se va alătura când sănătatea îi va permite.
Înţeleg.
Şi unde este Lord Jano ? Mi-a spus că ne vom întâlni aici.
Îmi pare rău, dl. Prim Ministru,
abia pot să-mi ţin minte propriul itinerariu,
darmite cel al lui Lord Jano.
Dar mă voi interesa, dacă asta doriţi.
Da, vă rog.
Mollari ! Treaba asta a mers prea departe.
Garda de la palat ar trebui să ofere destulă protecţie pentru oricine.
Să aduci unul dintr-ăsta la palat este o insultă la adresa fiecărui Centauri
care şi-a dat viaţa protejând Palatul. Şi pune pe toată lumea aici în pericol fără motiv.
Pune în pericol ? Cum ?
Narnii sunt barbari. Primitivi.
Cum te întorci cu spatele la ei, te şi înjunghie.
Un Narn nu ar înjunghia niciodată un Centauri pe la spate.
Tradiţia noastră a fost întotdeauna să ţintim pieptul.
Astfel poţi să le vezi viaţa scurgându-se din ochii lor în timp ce ce cad.
- G'Kar ! - Doar făceam tot ce pot ca să slujesc exactitatea.
Deci ai greşit, se mai întâmplă.
Fii convins că nu vă port pică.
Nu ?
Interesant.
Am adus pe cineva cu mine.
Îl recunoşti ?
Da.
Acesta este Centauri-ul care m-a biciuit în faţa lui Cartagia.
Recunoşti obiectul din mâna lui ?
Da. Este biciul pe care l-a folosit.
Îţi încredinţez soarta lui.
În faţa acestor martori, îţi promit că nu vei fi urmărit
sau acuzat pentru nimic din ceea ce ai putea face.
Haide.
Spuneţi-mi, ministre, dacă v-aş lovi,
pe ce aţi fi mânios : Pe mâna care v-a lovit
sau inima care i-a ordonat mâinii să lovească ?
Păi, pe inimă, bineînţeles.
Mâna nu are altă opţiune decât să facă ceea ce i se spune.
Inima poartă povara,
iar inima este moartă în amândoi, dl. ministru.
A murit cu Cartagia şi a murit cu mine nu mult după.
Şi pe lângă asta,
toată lumea ştie că adevărata sursă a durerii nu este nici mâna nici inima.
Este gura.
Nu-i aşa, dl. ministru ?
Mollari, cred că ar trebui să mă urmezi de-ndată.
Am venit aici să-l caut şi l-am găsit pe Lord Jano..
aşa.
Voi chema garda imperială.
Aceasta este o zi groaznică, Mollari.
M-am uitat în ochii lui când l-am percheziţionat.
Acesta nu era un om care să caute moartea.
Da.
Jano nu s-ar fi sinucis. Niciodată.
A fost asasinat !
Şi vă sunt recunoscător că aţi acceptat să mă primiţi, dl. Garibaldi.
Nici o problemă. Ce pot face pentru tine ?
Aş dori permisiunea să mă adresez Consiliului Alianţei.
- În legătură cu ce ? - Aş prefera să nu vă spun.
- Atunci răspunsul e nu. - E destul de important.
Atunci va trebui să-mi spui despre ce e vorba.
Uite, e vorba de Sheridan, Delenn şi ambasadorii tuturor lumilor membre.
Sunt mulţi oameni şi sunt ocupaţi. Dacă e să-ţi ofere cinci minute din timpul lor,
trebuie să ştie de ce. Deci dacă nu-mi poţi spune măcar mie,
nu pot face nimic.
Au fost mai multe atacuri împotriva liniilor de aprovizionare ale Alianţei.
Până acum rasele celelalte ştiu totul despre asta.
- Da, sunt destul de supăraţi din cauza asta. - Exact.
Informaţia pe care o deţin ar putea să-i calmeze, dar dacă o ofer unei singure persoane înainte
o să creadă că e o păcăleală. Trebuie s-o ofer în faţa tuturor.
Şi vreau să mulţumesc poporului Brakiri pentru ajutorul acordat în salvarea supravieţuitorilor
dintr-un transportor Drazi în flăcări.
Acest gen de cooperare este exact ce urmăreşte această Alianţă.
În regulă. Dacă nu mai e nici o problemă,
avem aici pe cineva care vrea să se adreseze Consiliului.
Byron ?
Mă tem că va trebui să mă îndepărtez de comentariile plănuite iniţial,
dar această problemă este la fel de importantă ca cea în legătură cu care trebuia să vă vorbesc.
Rapoartele pe care le împarte Lyta conţin informaţii detaliate
despre cum Vorlonii au creat telepaţi pe o sută de lumi diferite
prin secole întregi de manipulare genetică.
Telepaţii umani au fost printre cei creaţi de către Vorloni
pentru nevoile lor şi ale voastre în timpul Războiului Umbrelor.
Acum războiul s-a terminat şi noi am fost abandonaţi.
Nu aparţinem nimănui.
Am fost închişi, urmăriţi şi puşi la un fel de muncă forţată,
toate pentru binele vostru.
Şi acum vin la voi şi spun că trebuie să ne ajutaţi.
Alianţa pe care am fost creaţi s-o servim trebuie să-şi ajute acum creaţiile
oferindu-ne o planetă numai a noastră.
Byron, întreci măsura.
Ce ceri tu..
Este puţin în comparaţie cu sacrificiile pe care le-am făcut.
Există multe lumi locuibile la marginea teritoriilor voastre
care nu au nici o valoare pentru voi. - Nu putem face nimic.
- Ce ceri tu.. - Va fi dat !
Pentru foarte mult timp ne-am ascuns capacităţile,
pentru binele vostru. Asta se va schimba de-acum încolo.
Noi nu credem în violenţă. Aceasta nu e Calea noastră.
Calea noastră este informaţia.
În ultimele două zile, fiecare dintre voi a fost urmărit de un om de-al meu.
V-au scanat fiecare gând, fiecare secret,
fiecare lucru ascuns care nu aţi vrea să fie cunoscut.
Avem toate secretele voastre.
Daţi-ne o planeta-mamă
şi nu veţi mai auzi de noi vreodată.
Refuzaţi să faceţi asta şi toate secretele voastre vor fi dezvăluite.
Niciodată să nu ai încredere într-un telepat !
Îţi jur că o să-mi tatuez asta pe interiorul pleoapelor.
- La naiba, îmi pare rău.. - N-a fost vina ta.
Telepaţii lui Byron ne-au oferit informaţii solide
de când i-ai adus în divizia de spionaj.
- Nu aveai de unde şti că vor face aşa ceva. - Trebuia să ştiu.
Nu înţeleg ce fac ? Puteau la fel de bine să arunce o grenadă.
Uite, au fost foarte deştepţi că n-au spus ce anume ştiu.
Dacă nu face o scanare profundă, un telepat nu poate prinde
decât ce gândeşti pe moment.
Dar cine naiba ţine minte toate gândurile fugare pe care le-a avut timp de două zile ?
Lăsându-i pe toţi să creadă că deţin cele mai devastatoare informaţii posibile.
Ceea ce ridică întrebarea :
Ce au de gând să facă în legătură cu asta ?
Poate au dreptate.
E adevărat ca Vorlonii le-au îndrumat evoluţia,
creând telepaţi pentru propriile scopuri, să ne ajute în război.
Poate avem o obligaţie faţă de ei.
Bine. O să le înfiinţez un cont de caritate. Dar o planetă proprie ? Să fim serioşi !
Dacă ai fi fost urât de cei din rasa ta, forţat să intri în Psi Corps
sau să iei medicamente care să-ţi inhibe talentele pentru tot restul vieţii,
dacă ai fi fost vânat şi făcut sclav de alţii,
nu ţi-ai dori să ai un loc căruia să-i spui casă ?
Un loc unde alţii ca tine să se poată aduna în siguranţă fără să le fie teamă de persecuţie ?
Ok, ai dreptate, pe un plan strict idealistic e de înţeles.
Dar au făcut-o în modul greşit, în modul inconvenient.
Parcă îmi aduc amintesc ca preşedintele Terrei ţi-a spus acelaşi lucru
după războiul tău civil.
Urăsc când are o memorie, tu nu ?
Al naibii de inconvenient.
Păi, măcar încă mai e o problemă politică.
Până acum n-a devenit violentă.
Încă.
Există vreun moment în care să nu mănânci, G'Kar ?
Că gardă de corp, trebuie să mă menţin puternic.
Aş putea fi nevoit să-mi dau viaţa ca să o salvez pe a ta în orice clipă.
Să mori cu stomacul gol aduce ghinion.
Noi credem că..
Da ?
Dl. Prim Ministru, regentul vă va primi acum.
Cred că ştiţi drumul spre dormitorul său personal.
Da.
- G'Kar ? - Da ?
- Mă bucur că ai mâncat. - Şi eu. Când acţionez, fugi.
Fugi !
G'Kar !
Mollari..
Nu trebuie să te mai întorci vreodată pe Centauri Prime.
Eşti un obstacol în calea ambiţiilor mele.
Cu o singură mişcare te voi înlătura.
Eşti bine ?
- Da, aşa cred. - Bine.
Îţi propun să plecăm din zonă până ajung alţii aici.
Am dat ordine clare ca nimeni să nu plece din zona asta
până nu primim răspuns de la Consiliu. - Aveam nevoie de provizii.
- A zis că o să întoarcă repede. - Nu înţelegi ?
Le e frică de noi acum.
Trebuie să stăm aici, tăcuţi şi liniştiţi.
Trebuie să vadă că nu facem nimic împotriva lor.
Dacă o să vină după noi, vom avea nevoie de provizii.
Nu vor veni.
Dacă stăm împreună şi nu facem nimic care să încalce legile, securitatea va trebui să ne protejeze.
Dacă ne despărţim, se poate întâmpla orice.
- Atunci vom merge după ei. - Nu.
Asta doar va complica situaţia.
Putem doar să sperăm că..
Unul dintre voi a violat intimitatea ambasadorului nostru.
Care dinte voi ?
- Trebuie să-l ajutăm. - Nu. Staţi aici.
Nu putem răspunde la violenţă cu violenţă. Trebuie să aşteptăm.
Nu pot ! Ai spus că trebuie să ne îngrijim, să ne protejăm unii pe ceilalţi.
Trebuie să-i oprim !
- Dl. Preşedinte. - Zack.
Bănuiesc că aţi aflat.
Tocmai am terminat de dezbătut situaţia.
Întotdeauna m-am întrebat de ce-ar fi nevoie
pentru ca toţi ambasadorii să acţioneze împreună.
Şi acum ştiu.
Ăsta e cel mai rău lucru pe care-l poţi face cuiva, Zack,
să ameninţi că-i vei dezvălui secretele.
Pe deasupra, Drazi afirmă că oamenii lor au fost atacaţi de telepaţi,
că au fost făcute ameninţări.
Cu toată lumea tensionată la maxim din cauza atacurile asupra liniilor de aprovizionare,
ăsta a fost proverbialul pai care a rupt spatele cămilei.
- Bănuiesc că te-a trimis cpt. Lochley - Da, domnule.
Şi bănuiesc că ţi-a reamintit să-mi reaminteşti mie
că ea a crezut că ideea asta cu crearea unei colonii de telepaţi a fost o idee proastă de la bun început.
Da, domnule.
Mdea.
Păi, poate că a avut dreptate.
Vrea să-i aduc în custodie, dar au venit aici sub protecţia d-voastră.
Nu se va pune contra d-voastră.
Are nevoie de autorizaţia d-voastră înainte să-i poată aresta.
- Despre câţi oameni e vorba ? - Păi, e greu de spus.
Nu sunt obligaţi să se înregistreze ca telepaţi, nu comunică mai deloc cu alţii,
iar rapoartele spun că între 50 şi 150 de oameni trăiesc acolo jos.
Poate Delenn avea dreptate.
Poate că le datorăm mult mai mult decât le-am oferit.
Dar nu putem face nimic până nu-i avem în custodie.
Atunci poate vom reuşi să mai calmăm lucrurile.
DIn acest moment, îmi retrag protecţia.
Aveţi autorizaţia să acţionaţi imediat ce sunteţi pregătiţi.
Fă ce trebuie să faci, Zack.
Vor veni după noi în curând.
Trebuie să ne pregătim. Mutaţi toate rezervele de mâncare aici, aduceţi-i pe toţi în zona asta.
Byron, pot încerca să vorbesc cu Sheridan.
- M-ar asculta pe mine. - Sunt convins că ar face-o.
Dar sunt aproape sigur că situaţia i-a scăpat de sub control.
Ceilalţi ambasadori vor insista să fim arestaţi.
Şi atunci ce facem ? Mergem ca oile la tăiere când vor veni după noi ?
Nu. Vom refuza să fim arestaţi, dar o vom face într-un mod paşnic.
Vom suda toate ieşirile, bloca toate tuburile de lift.
Va trebui să ne scoată de-aici inch (2.5cm) cu inch.
Şi ce facem când rămânem fără mâncare ?
Atunci nu vom avea ce să mâncăm.
Când celelalte lumi vor auzi despre cum murim de foame aici,
pentru visul propriei noastre lumi, s-ar putea să îi înduioşeze.
Cu cât le ia mai mult să ajungă la noi, cu atât avem mai multe şanse de a negocia.
Cu timpul, minţile calme poate vor răzbate.
Nu !
Când am fost identificat prima dată ca telepat, familia mea a spu să aştept.
"Poate nu vor veni după noi. Poate putem rezolva situaţia asta paşnic."
Dar au venit după mine şi sora mea.
Şi acum vor veni după noi toţi.
Am fost fugari timp de ani de zile şi în acei ani am fost liberi
de Psi Corps, liberi de ură şi de persecuţie şi de teamă.
Câţi dintre voi vreţi să vă întoarceţi la ele ?
Pentru că exact asta se va întâmpla dacă stăm aici şi aşteptăm.
Şi tu ce propui ?
Ai avut o idee bună, Byron. Dar nu ai dus-o destul de departe.
Avem secretele lor. Putem riposta.
Eu zic să plecăm de-aici cât încă mai putem, să ne despărţim şi să contraatacăm.
Să-i facem să înţeleagă că dacă ne dau ce vrem,
vom pleca liniştiţi.
Dar dacă nu ne dau, ne vom lupta.
- Veţi lupta ? - Da.
Şi ucide ?
Dacă e necesar.
Am luat astea de la Drazi.
Putem obţine mai multe.
Nu există printre voi unul singur care să înţeleagă ?!
Eu rămân aici.
Cine vrea să plece poate pleca.
Nu am nici o putere asupra voastră.
- Byron.. - Plecaţi.
Cât încă mai puteţi.
Şi nu pot să vă spun cât de bucuroşi suntem
că aţi scăpat nevătămat, dl. Prim Ministru.
Cum aţi reuşit să scăpaţi ?
Păi, trăiesc o viaţă magică. Un trai curat.
Păi, Vole întotdeauna a făcut probleme, ştiţi.
Da, până şi regentul a întâmpinat dificultăţi în încercarea de a-i stăvili ambiţiile.
Ei bine, nu va mai fi o problemă de-acum încolo.
A ţintit prea sus pentru posibilităţile lui.
- Regentul.. - Şi unde anume este regentul ?
Mă scuzaţi ?
Ai spus ca regentul era gata să mă primească în audienţă.
Era sau nu era ?
Sau doar mă atrăgeai în capcana pe care mi-o întinsese Vole ?
Aproape m-aţi convins că vorbiţi serios.
Unde e regentul ?
Păi, vedeţi, nu ştiu exact.
Era acolo când v-am chemat, dar când m-am întors dispăruse.
Dar vă asigur că se va face tot posibilul
pentru a-l găsi cât mai repede.
Da, da, te rog, te rog. Mulţumesc, mulţumesc.
Da.
Eşti sigur ?
Regente.
Regent Virini.
Bună, Mollari.
O noapte frumoasă, nu ? Pe cât de frumoase pot fi nopţile.
Şi trec atât de repede acum.
- Sunteţi bine ? - Da, da.
Nu.
Mă bucur că am ajuns la timp să te salvăm, Mollari.
Ştii, tu ai fost singurul care s-a purtat corect cu mine
când Cartagia era aici.
Dar încă mai e aici..
nu-i aşa ?
Moştenirea lui.
Deci tu m-ai salvat ?
Nu.
Nu chiar.
Ei te-au salvat.
Le place de tine, să ştii.
De asta te-au salvat.
Ei spun că eşti exact ca ei. Ei spun..
- Spun că aveţi multe în comun. - Ei ? Cine sunt ei ?
Încet, Londo.
Încet.
Îmi vei fi urmaş.
Vei fi împărat în curând.
Da.
Îmi pare rău.
Îmi pare..
atât de rău.
Au un mesaj pentru tine.
Ei spun, "Ştim că ai întrebat de proviziile şi navele noastre."
Ei spun :
"Renunţă."
Vei înţelege cât de curând.
- Nu, vreau să înţeleg acum. - Nu !
Nu, nu vrei.
Dacă ai crezut vreodată ceva ce ţi-am spus, Londo, crede ce-ţi spun acum.
Încă mai ai timp.
Bucură-te de el.
Aleargă în lumină.
Mănâncă, râzi.
Ca un nebun.
Ţi-a rămas atât de puţin timp.
Trebuie să pleci acum.
- Repede ! - Regente..
Vom vorbi
încă o dată înainte de final.
Pleacă acum !
Mergi !
Deci, ce ai aflat ?
Nu ştiu.
Haide.
N-am spus nimic.
Nu... N-am spus nimic..
N-am.. N-am..
- G'Kar. - Da ?
Mâine dimineaţa vom face aranjamente să plecăm cu prima navă spre Babylon 5.
- Credeam că vei sta aici cel puţin o lună. - Da, aşa credeam şi eu.
G'Kar..
am fost în Palatul Regal - cu pauze- aproape toată viaţa mea.
Nu mi-am pierdut niciodată afecţiunea pentru el nici când era Cartagia aici.
Dar în noaptea asta, pentru prima dată,
cred că mă înspăimântă.
Te înspăimântă ?
Păi, se pare că nu voi dormi prea mult în noaptea asta.
Oare ce ar putea face cu navele noastre, mă întreb.
Vă implorăm, nu trageţi ! Suntem neînarmaţi !
Nu v-am făcut nimic !
N-am făcut nimic !
E pornită chestia asta ? Da ?
Aici securitatea Babylon 5 către telepaţii din Sectorul Maro.
Ştim că aţi sabotat tuburile de lift
şi aţi sudat uşile de acces.
Vi se ordonă să înlăturaţi aceste obstacole şi să vă predaţi.
Neconformarea cu aceste ordine va duce la confruntare directă cu forţele noastre
şi cred că nu vreţi asta aşa cum nici noi nu vrem.
Lyta, dacă eşti acolo,
ieşi afară acum şi s-ar putea să putem interveni pentru tine.
Oricine altcineva vrea să iasă, faceţi-o acum.
Dacă rămâneţi acolo,
dacă oricare dintre voi stă acolo împotriva ordinelor preşedintelui
de a vă preda pe voi înşivă şi zona aceasta,
nu putem fi traşi la răspundere pentru consecinţe.
Ai putea să pleci, Lyta.
Nu vreau.
Putem să-i ţinem afară o zi.
Două zile, poate trei. Nu mai mult.
Va sosi un moment când te voi ruga să mă laşi în urmă.
Când va sosi acel moment, trebuie să faci exact ce îţi voi spune.
Promite-mi, Lyta.
Promite-mi.
Traducerea; anatem SINCRONIZARE MKV byWSL66