Echipa HAZMAT la Cala 7.
Ambasadorule G'Kar. Bine aţi revenit.
Căpitane Lochley. Este o onoare.
M-am gândit că după toate prin câte ai trecut pe Centauri Prime
ţi-ar plăcea să vezi o faţă cunoscută.
- Cum e Londo ? - Nu ştiu.
Deşi mi-am jelit poporul, toată viaţa
nu cred că mi-a fost de cineva mai multă milă decât pentru el.
Poate împăratul Mollari are mai mult noroc la fericire
decât a avut vreodată Ambasadorul Mollari. - Mă îndoiesc.
Cel puţin acum lucrurile se vor calma aici pentru o vreme.
Poate.
Sunt câţiva din oamenii dumneavoastră care vă aşteaptă să vă vadă în vamă.
Doar câţiva ? Bine.
Prezenţa mea pe Centauri Prime în timpul acestui mic război
le-a tăiat puţin din entuziasm.
Mi-a fost frică pentru o vreme că acest cult
al personalităţi va scăpa de sub control.
Ceea ce contează este că dvs aţi venit să mă întâmpinaţi.
G'Kar, n-aş fi ratat asta pentru nimic.
G'Kar.
G'Kar ! G'Kar ! G'Kar ! G'Kar !
Traducerea; lupuio SINCRONIZARE MKV byWSL66
Mai bine plec. Am o întâlnire cu preşedintele şi domnul Garibaldi.
- Căpitane ! - Pe mai târziu.
Eu...
Da ?
- Michael, ce se întâmplă ? - Ce se întâmplă cu ce ?
- Uite, întâlnirea e pe cale să înceapă. - Nu, întâlnirea e la 4:00.
Nu, întâlnirea este la 2, Michael. Acum, ar fi bine să vii aici repede.
Scuze.
A fost o încurcătură cu timpul.
Este în regulă. Din moment ce eşti trezit, de ce nu începi.
Sigur.
Nu-i un secret
că pe Drazi nu i-a deranjat bombardarea Centauri Prime.
Din moment ce Minbari...
Din moment ce Centauri sunt
principalii concurenţi pentru comerţul...
- Domnule Garibaldi. - Domnule ?
Eşti beat.
Domnule Preşedinte, eu...
Delenn, trebuie să te văd pe hol.
Restul sunteţi liberi. Vorbim mai târziu.
Michael, stai.
Şi astfel începe.
- Există un gol în mintea ta. - Ce doreşti ?
Nimeni de aici nu e exact ceea ce pare.
Comandantul Sinclair a fost transferat.
De ce nu eliminaţi toată planeta-mamă Narn ?
Văd o mână măreaţă care se întinde dinspre ceruri.
Preşedintele Clark a semnat un decret declarând legea marţială.
Aceste ordine ne-au forţat să ne declarăm independenţa.
Dacă oamenii voştri nu se ridică să facă ceva...
- Tu eşti Alesul care a fost. - Dacă mergi pe Z'Ha'Dum, vei muri.
De ce eşti aici ? Ai ceva pentru care merită să trăieşti ?
Mă gândesc la frumosul meu oraş în flăcări.
Uriaşii pe terenul de joacă. Plecaţi naibii din Galaxia noastră !
Am venit aici ca să îl arestăm pe Preşedintele Clark.
Te rog, ia loc.
Dacă nu te superi, prefer să stau în picioare.
Cum vrei.
Deci...
de când ai început să bei ?
Dacă mă concediezi, te rog fă-o. Să terminăm repede.
- Când ai început să bei iar ? - Nu ştiu.
Nu de mult. De câteva luni.
Da. Mi-am dat seama.
Ştiai ?
Bănuiam.
Mi-am făcut griji.
Am încercat să mă conving în timpul întâlnirilor
când întârziai şi erai nepregătit.
Scăderea recentă a performanţelor tale.
Ai fost sub mare presiune în ultima vreme.
Prin ce am trecut la sfârşitul războiului civil, venind aici
fără nici măcar o pauză.
Am încercat să mă conving că este doar
stresul de anul trecut sau ceva de genul.
Nu ştiam sigur până azi.
John, ai tot dreptul să fi supărat pe mine.
Nu sunt supărat pe tine. Nu acum.
Am fost.
Dar Delenn are
un mod anume de a privi lucrurile.
Nu. Nu, sunt supărat pe tine,
dar sunt foarte dezamăgit, Michael.
Aş prefera să ţipi la mine sau să fi supărat.
Orice, decât dezamăgit.
Ştiu că am greşit.
Nu am spus că sunt dezamăgit de greşelile tale.
Sunt dezamăgit că nu mi-am dat seama mai repede de asta.
Dezamăgit pentru că nu ai venit la mine din proprie iniţiativă.
Când Stephen a avut problema lui acum câţiva ani,
nu i-am oferit ajutorul când trebuia
şi aproape a murit încercând să se descurce singur.
Am făcut multe greşeli, ca oricine altcineva.
Dar am încercat să nu le repet.
Deci nu sunt concediat ?
Nu am spus asta.
Nu pot lăsa asta aşa. Ştii asta.
Dar singura...
singura persoană de care trebuie să te îngrijorezi
eşti tu.
Deci, nu, nu eşti concediat.
Dar te suspend.
Cât ?
Până rezolvi asta.
Asta ar putea dura mult.
Va dura cât va dura.
Am avut problemele noastre, Michael,
dar încă sunt prietenul tău.
Trebuie să înţelegi că problemă ta nu este între tine şi mine,
între tine şi slujbă sau altceva.
Problemă ta este între tine
şi tine.
Şi când o vei rezolva,
vom fi aici.
Nu, mulţumesc. Apreciez oferta, dar nu.
Bine. Mulţumesc.
Pleacă !
G'Kar, sunt dr. Franklin.
Trebuie să vorbesc cu tine un moment, te rog.
Intră.
Ce coadă ai aici, G'Kar.
Am crezut că eu am o mare sală de aşteptare.
M-am oprit din numărat.
Şi vin tot mai mulţi cu fiecare oră. Cu fiecare minut.
- Nu înţeleg. - Eu da.
Guvernul tău a încercat să te contacteze încă de când te-ai întors,
dar nu răspunzi.
Mi s-a părut o metodă mai simplă de a avea
puţină pace decât aceea de a mă spânzura.
Dar de ce Kha'Ri te-a sunat ?
Doctorii trebuie să se angajeze în acte de milă
şi aşa mi-au pasat-o mie.
Vor să-ţi spun că planeta ta s-a ridicat la arme, G'Kar.
Jumătate din ei vor ca tu să preiei conducerea.
I-am refuzat deja.
Decizia rămâne aceeaşi.
Te rog.
Mulţumesc.
Ce vrea cealaltă jumătate ?
Să te întorci să le dai binecuvântarea ta
şi să-i laşi pe ei să conducă Narn în numele tău.
Popularitatea ta acasă a luat amploare.
Pe ce baze ?
Se pare că ei cred că prezenţa ta pe Centauri Prime
le-a permis să atace fără retribuţie.
Ai supravieţuit, ceea ce ei consideră un miracol nu chiar aşa mic
şi tu nu vrei puterea.
Poporului îi place să ofere puterea celor care se pare că n-o vor.
Asta e curată nebunie.
E un cuvânt bun pentru a descrie situaţia.
Am vorbit cu căpitanul.
Spune că, cu fiecare oră tot mai multe nave vin de pe Narn
aducând tot mai mulţi pelerini care vor să înveţe de la mine.
Dacă stau aici, staţia va fi plină de oamenii mei.
Dacă mă duc acasă, mă vor transforma în...
În asta.
Asta nu îţi lasă prea multe opţiuni, nu ?
Defel.
N-am înţeles niciodată asta.
De ce universul ne oferă mistere fără răspunsuri ?
Ca răzbunare, poate.
Echivalare.
Ieri m-am gândit la ce ai spus acum câteva săptămâni despre Dumnezeu
şi mi-am amintit de o veche zicală pământeană :
"Poate Dumnezeu crea o piatră aşa mare încât nici el să n-o poată ridica ?"
Da, l-am auzit, dar...
Mă întreb dacă nu-i o întrebare greşită.
Mă întreb dacă întrebarea corectă este :
"Poate Dumnezeu crea un mister, o ghicitoare aşa complexă
încât nici el nu poate să o rezolve ?"
Ce se întâmplă dacă noi suntem asta ?
Poate o problemă ca aceasta este calea Domnului
de a ne face puţin din ce i-am făcut noi Lui.
- Căpitane ? - Da, Zack, ce este ?
Am o transmisie urgentă de la Departamentul de
Securitate de pe Terra în aşteptare.
M-am gândit că ar trebui să o auziţi.
Căpitane, bine.
Tocmai ce îi spuneam domnului Allan că avem o problemă serioasă de rezolvat.
În ultima lună, au fost o duzină de atacuri pe proprietăţile Poliţiei PSI.
Bombe, sabotaje, de toate.
Acum mă crezi că sunt amatori,
dar compensează prin resurse.
Arme avansate, muniţie, sisteme de comunicaţie, au de toate.
Ai simpatia mea, dar nu înţeleg la ce te aştepţi de al noi.
- Asta e o problemă internă... - Care trece chiar prin biroul tău.
Punctul 1: La locul fiecărui bombardament
am găsit cuvintele "Amintiţi-vă de Byron" scrise pe pereţi.
Nu aţi avut un telepat pe nume Byron care a venit pe Babylon 5 de curând
conducând un grup de telepaţi fugari ? - Da, doamnă, dar am...
Punctul 2: Am urmărit bani folosiţi să cumpere armele
folosite în aceste atacuri prin câteva companii fantomă.
Urma banilor se termină pe Babylon 5.
Lyta.
Acum, vă ordon să o reţineţi pe Lyta Alexander pentru interogatoriu.
Arestaţi-o dacă este necesar şi aduceţi-o
pe Terra pentru un interogatoriu complet
pentru implicarea ei în aceste atentate.
Da, deschide.
Domnule Garibaldi.
M-am gândit să trec să văd ce faceţi.
Eu ?
Am încurcat-o rău de tot.
Asta trebuie să o fie o zi mare pentru tine,
căpitane. Ai obţinut ce vroiai.
Ai scăpat de mine.
Preşedintele mi-a spus că eşti suspendat, nu concediat.
Ce diferenţă. Amândoi ştim că nu o
să-mi primesc slujba înapoi prea curând.
Nu după toate astea.
Dacă aşa ai decis aşa se va întâmpla.
Dar ai opţiunea de a alege altfel.
Mulţumesc pentru înţelepciunea dvs.
- Altceva ? - Nu, nu.
M-am gândit să trec pe aici, să îmi ofer ajutorul
şi să-ţi spun că te înţeleg.
Tu înţelegi.
Şi vrei să ajuţi.
Tu ?
Chiar dacă nu ne-am înţeles de la început ?
Corect.
Ce te face să crezi că înţelegi ?
Ce te face să crezi că înţelegi prin ce trec ?
Te rog spune-mi, pentru că mi-ar prinde bine un râs copios.
Bine.
- Eşti supărat. - Bravo, domnişoară Holmes.
O capodoperă de muncă de investigaţie. Te rog, continuă.
Pentru că te simţi singur, ai nevoie de furie
să îi îndepărtezi pe cei a căror compasiune te-ar putea contrazice.
Pentru că simţi că nu deţi controlul
s-ar putea să-ţi pierzi şi mai mult controlul.
Şi pentru că nu-i poţi răni pe cei care te rănesc, cum ar fi Bester,
te răzbuni pe restul.
Vezi, băutura oferă, unui obsedat de control ca tine, posibilitatea delăsării.
Să fi supărat, să îţi pierzi controlul.
Astea le-ai luat dintr-o carte ?
A fost dintr-o carte de psihiatrie, sau dintr-o carte pop-up ?
Domnule Garibaldi,
tatăl meu a fost un alcoolic. - Eu nu sunt.
Când era beat, se descărca pe noi
aşa cum te descarci tu pe mine acum.
Nu era supărat pe noi. Era supărat pe el,
pe ce era, pe pereţii ce se strângeau în jurul lui.
Şi pentru că avea o carieră militară,
credea că trebuie să se ţină tare.
Cămăşi apretate, bărbia sus, "Da, domnule. Nu, domnule.", nimic între.
Nu contează ce simţi. Stai jos.
Vezi, alcoolul îi permitea să cedeze.
Şi de ce era supărat ?
Atunci, nu am ştiut.
Eram doar un copil, cum puteam să înţeleg toate astea ?
Bănuiam că era... vina mea cumva.
Aşa că încercam întotdeauna să repar indiferent ce era.
Nimic nu a mers.
Şi după o vreme, am devenit atât de frustrată,
atât de rănită că am fugit de acasă.
Care tocmai i-au clarificat suspiciunile. Ca cele pe care le ai şi tu.
- Şi care erau ? - Că eşti un ratat.
Că nu poţi face faţă slujbei şi nu ai ce căuta aici.
Să vă spun ceva, căpitane.
Am câteva lucruri de făcut pe aici, aşa că de ce nu pleci ?
- Nu până termin. - Ieşi afară !
- Nu ! - Bine ! Atunci o să plec eu.
Ce-i cu tine ? Nu poţi înţelege o aluzie ?
Nu am terminat. Pleci doar să vezi dacă te voi urma.
De ce nu încetezi să îmi spui ce gândesc ?
Ok. Atunci o să-ţi mai spun ceva despre tatăl meu.
Verde 2 !
După ce a murit mama mea, a trebuit să aleg lucrurile din casă
şi să hotărăsc ce să vând şi ce să păstrez.
În timp ce căutam prin pod am dat de nişte picturi.
Peisaje, portrete. Foarte frumoase.
M-am uitat la semnătură
şi erau pictate de tatăl meu.
A fost unu din lucrurile pe care le iubea,
aproape la fel de mult pe cât o iubea pe mama mea.
El nu a vrut să fie în armată.
A făcut-o doar pentru că toţi se aşteptau să o facă.
Ca tatăl său şi tatăl său mai înainte.
S-a oprit din pictat în ziua în care s-a înrolat.
Dar el vroia să picteze. Şi era bun.
Şi faptul că nu putea îl omora,
pahar cu pahar.
Nu a văzut nici o altă ieşire din viaţă, nici o cale de a o schimba.
Dar uşa este întotdeauna acolo, Michael.
Trebuie doar să o deschizi.
Ok, bine. Şi ce, ai avut o viaţă grea
şi tatăl tău a avut unele probleme în viaţă.
Dar asta nu înseamnă că înţelegi prin ce trec.
În tot timpul în care ai fost aici, nu te-am văzut niciodată să bei ceva.
Nu, nu m-ai văzut,
pentru că am aceeaşi blestemată de problemă pe care o ai şi tu.
- Nu am... - Nu, nu, bineînţeles că nu.
Vezi tu,
copiii de alcoolici sfârşesc în unu din două moduri.
Fie încearcă să ajute pe toată lumea pentru că nu s-au putut ajuta pe ei
fie devin alcoolici.
Nu am putut opri ce i s-a întâmplat tatălui meu
aşa că am devenit ce am urât mai mult.
Dacă putea fi inghiţit, fumat, sau injectat, le-am făcut pe toate,
până când cineva foarte apropiat mie a murit.
Atunci am realizat ce făceam.
După aceea am încercat să-mi revin.
Şi nu a fost uşor.
Fiecare zi este o luptă.
Aşa că dacă crezi că nu ştiu ce simţi, domnule, te înşeli.
Te înşeli amarnic.
Poate de asta nu ne-am înţeles din prima zi.
Poate că am recunoscut prea mult din noi în cealaltă persoană.
Nu mi-am putut ajuta tatăl.
Şi nu m-am putut ajuta pe mine atunci,
dar poate te pot ajuta pe tine, în singurul mod în care ştiu.
Spunându-ţi toate astea.
Cel puţin ştii că nu eşti singur.
Restul...
depinde de tine.
- Scuze că am întârziat. Sheridan a ajuns ? - Nu, nu încă.
A spus că vrea să fie aici când o vom aresta.
Nu putem aştepta la infinit. Unde este ?
Acolo. Tipul cu care vorbeşte este Wolfgang Schneider, un dealer de arme.
Lucrează cu Narni de mult, dar doar independent.
Destul de curajos, să se întâlnească aşa la vedere.
Probabil nu se teme de interferenţe din partea noastră.
Dacă asta nu te îngrijorează, pe mine mă sperie de moarte.
- Bine, toţi pe poziţii ? - Da, gata de acţiune.
- Să mergem. - Bine, urmaţi-mă.
Lyta, trebuie să vorbim cu tine.
Mergi înainte. O să te ajung din urmă.
Am vrea să vii cu noi.
- Sunt arestată, Zack ? - Trebuie să ne răspunzi la câteva întrebări.
Acum, putem să o facem cum vrei.
Dar dacă te vom aresta, atunci asta vom face.
Care e acuzaţia ?
Ajutor pentru acţiuni teroriste acasă.
Nu are rost să faci scandal aici. Doar vino cu noi.
Ce se întâmplă dacă nu vreau ?
Nu cred că ai de ales.
Eşti sigură de asta, căpitane ?
Lyta.
Sunt sătulă să fiu călcată în picioare, căpitane.
Nu accept să fiu arestată.
Am făcut multe pentru locul ăsta.
Doar odată, cred că o mulţumire ar fi bună, nu crezi ?
- Lyta, nu ne forţa să... - Să ce ?
Zack.
Nu mă poţi răni.
Nu poţi opri pe cineva care a fost atins de Vorloni.
Tu nu eşti singura care a fost atinsă de Vorloni.
Lasă-i să plece.
Lasă-i să plece sau o să-ţi zbor ceafa.
Nu poţi fi peste tot, domnule Preşedinte.
Bine zis.
Ia-o de aici şi pune-o sub arest de Level 1.
Mă urăsc că spun asta
dar poate ar fi trebuit să apeşi pe trăgaci când ai putut.
S-ar putea să nu mai avem altă şansă.
Căpitane.
Căpitane, te căutam.
Am auzit ce s-a întâmplat cu Lyta.
Da. Ce naiba s-a întâmplat cu ea ?
Atitudinea şi abilităţile ei, devin mai distructive cu fiecare zi.
Poate sunt conectaţi cumva.
Cu cât se enervează mai mult, cu atât mai mult îi cresc abilităţile ?
Poate invers.
A trecut prin iad în ultima vreme şi poate a ajuns la capătul drumului.
Grozav. Şi acum ce trebuie să fac cu ea ? Nu o pot ţine închisă la infinit.
Şi dacă voi încerca să o trimit acasă va fi o baie de sânge.
Mă bucur că eşti aici. Este ceva ce trebuie să vezi.
Înainte de asta,
motivul pentru care te căutam a fost...
Vreau doar să-mi cer scuze că am ţipat la tine mai devreme.
Ştiu ce greu trebuie să-ţi fi fost
şi apreciez ce ai spus şi de ce a i spus-o.
Nu ştiu ce voi face deocamdată, dar am vrut să îţi mulţumesc.
Da.
În regulă.
În regulă., o să muşc.
Ce caut ?
Michael !
Lise !
- Am venit imediat ce ţi-am primit mesajul. - A meu... ?
Nu este nimic mai bun decât dragostea
unei femei să-ţi menţină moralul ridicat, nu ?
Ce parte a mesajului meu ai primit ?
Am avut probleme cu sistemul de comunicaţie.
Cea mai importantă parte.
Partea în care spuneai, "Am nevoie de tine."
- Şi ai venit doar pentru asta ? - Pentru ce altceva ?
Ce bine e să te văd.
Tocmai am aflat noutăţile. Ea este ?
Da. Am pus-o într-o celulă departe de orice contact uman
şi am pus sistemul pe automat.
Acum, asta ar trebui să o împiedice
să influenţeze pe cineva să o elibereze. Apă ?
- Nu. Nu, merci. - Nu înţeleg, Stephen.
Ce ar fi putut să o facă să se schimbe aşa ?
Să vedem. A fost ajutată de Vorloni,
... părăsită de Vorloni, folosită ca armă, a părăsit Corps,
l-a pierdut pe singurul bărbat pe care l-a iubit
şi apoi s-a dedicat să-i termine munca.
Alege una sau toate de mai sus, să fim serioşi, e enervantă.
Masiv.
Nu, mai este ceva în ea.
Ceva ce a împins-o peste limită.
Vreau să spun, mai întâi Londo, apoi Garibaldi şi acum asta.
Îţi spun, la următoarea persoană care se manifestă ciudat
am să mă împuşc în cap.
Ticăloşii !
- A spus... ? - Da.
- Aduc pistolul. - Delenn, tu... ?
- Ticăloşii ! - Da, am prins partea asta.
Guvernul Narn a spus că ne va boicota navele până când G'Kar se întoarce acasă.
Nu este alegerea noastră. El nu vrea să se întoarcă.
Ei spun că stă aici din obligaţie.
Şi dacă noi îi spunem să meargă acasă o va face.
- Sunt nebuni. - Ştiu ! Eu doar...
Nu cred că pot...
Delenn ?
Franklin către Infirmeria 1.
Avem nevoie de o echipă medicală, în biroul lui Sheridan.
Concluzia este că sunt suspendat pe o perioadă nedefinită,
până îmi rezolv problemele.
Nu contează. Oricum plecai la sfârşitul anului.
Cel puţin asta mi-ai spus. Ai vorbit serios ?
Bineînţeles.
Asta nu schimbă nimic.
Am greşit, Lise.
Am greşit mai mult ca niciodată în viaţa mea
şi nu ştiu ce să fac.
Voi încerca să-mi revin. Ştiu că pot s-o fac.
Ar putea dura o vreme. Ar putea dura o vreme lungă.
Ce ar trebui să fac între timp ?
- Vino înapoi pe Marte cu mine. - Nu, nu, pot face asta
până nu îmi revin, până nu fac totul bine.
Atunci, poţi să te dai bătut, pentru că nimeni nu face totul 100% bine.
Vreau doar să-ţi ofer o viaţă normală.
Nu există viaţă normală, Michael.
Există doar viaţă.
Ştiu că ai o problemă, dar o putem rezolva împreună.
Lasă naibii slujba asta, Michael. Am nevoie de tine.
Încă încerc să îmi dau seama cum să conduc Edgars Industries.
Sunt multe,
multe pe care nu le înţeleg şi multe care nu vreau să le înţeleg.
Îmi poţi fi de mare ajutor şi eu te pot ajuta.
Asta fac cuplurile căsătorite.
Tu...
încă vrei să mai faci asta ?
Mai mult ca orice în viaţă.
Te-am pierdut de două ori, Michael.
Şi nu intenţionez să te pierd iar.
Îţi ofer dragoste
şi pasiune
şi co-proprietatea la cea mai mare corporaţie de pe Marte.
Ce spui ?
Cred că preşedintele a fost întrecut.
Da.
Una din cele mai mari corporaţii de pe Marte.
Michael, unde te duci ?
Să omor doi telepaţi cu o singură piatră.
- Cum se simte ? - Este stabilă deocamdată.
Doar timpul ne poate spune dacă sistemul
ei se poate acomoda cu stresul la care se supune.
De asta a picat aşa.
Trebuie să înţelegi, este un hibrid Minbari-om.
- Lucrurile nu merg la fel. - Stai. Despre ce vorbeşti ?
Ce are ?
E însărcinată.
Însărcinată ?
Nici nu ştiam dacă poate.
Ai spus că testele de sânge sunt neconcludente.
Nu, am spus că nu ştiu dacă voi doi veţi putea avea copii.
Suntem pe un teren necercetat, John.
Nu, am crezut că şansele sunt de 100 la 1 împotrivă,
ceea ce îţi arată că nu m-am născut să pariez.
Vrei copilul ?
Ea va fi bine ?
Ai spus că asta pune un stres mare pe sistemul ei.
Poate să ducă sarcina până la capăt şi să supravieţuiască ?
Nu ştiu.
E tânără.
E în formă bună, are voinţă, asta este sigur.
Dacă cauţi un răspuns cu da sau nu, nu îţi pot oferi unul.
Şansele sunt bune.
Dar după cum ai văzut, m-am mai înşelat.
Dacă va trebui să aleg între copil şi ea
o aleg pe ea.
Dar dacă le pot avea pe amândouă
le vreau pe amândouă.
Ştiu că ea şi-ar dori asta.
Bună, Lyta.
Am vrut să trec să văd ce faci.
În caz că te întrebai, nu am nici un cod de acces.
Nu am cum să te scot de aici
aşa că ar fi bine să ne relaxăm amândoi.
Bine ?
Eu...
Eu o să...
stau aici
şi putem vorbi, ok ?
Îmi spun că ai probleme acasă.
Ştiu că crezi că poţi să te lupţi pentru a scăpa
dar nu-ţi va folosi la nimic dacă te vor ţine sedată pe drumul spre casă.
Odată ce te vor duce înapoi
aş urî să trebuiască să vizitez sediul Poliţiei PSI
şi să văd bucăţi din tine plutind în borcane cu formol.
Cred că te pot ajuta, Lyta.
Pot să te ajut şi...
Şi tu mă poţi ajuta pe mine.
Voi încerca să te transfere într-o celulă unde să putem vorbi în privat
fără să avem camera aia care să ne supravegheze tot timpul.
Ce cameră ?
Corect.
În regulă.
În regulă, uite ce îţi propun.
Ştim că trimiteai bani celor din lumea interlopă
şi, în schimb, ei loveau Poliţia PSI.
O făceai pentru că nu îţi place ce ţi-au făcut ţie şi altor telepaţi.
Avem ceva în comun,
pentru că nu îmi place ce mi-au făcut.
S-au jucat cu mintea mea şi Bester
a plantat un blocaj neuronal în capul meu
şi asta mă împiedică să îi împrăştii creierul pe pereţi.
Asta şi încă câteva lucruri care s-au întâmplat în ultima vreme
au creat câteva probleme.
- Bei din nou. - Da.
Nu te pot ajuta.
Nici eu nu pot să te scap de o dependenţă.
- Nu există o soluţie uşoară. - Ştiu.
Crede-mă, ştiu.
Dar este un lucru pe care poţi să-l faci.
Poţi să înlături blocajul neuronal a lui Bester.
Atunci au început iar problemele mele.
Dacă îmi oferi libertatea să mă răzbun pe el
atunci poate voi avea o mică şansă să-mi recapăt viaţa sub control.
Şi în schimb ?
Pot avea o discuţie corporativă foarte influenţabilă
cu Terra pentru a renunţa la acuzaţii.
Dar va trebui să părăsesc Babylon 5 şi să nu mă mai întorc.
Asta va trebui să fie înţelegerea.
Nu-i de ajuns.
Cât de mult valorează răzbunarea ta, Michael ?
Ţi-am spus. Nu e vorba de răzbunare.
Încerc să am din nou control asupra vieţii mele.
Bineînţeles.
În cazul ăsta, am o contra propunere pentru tine.
Nu am fi în situaţia asta dacă G'Kar nu i-ar fi dat lui Lyta mulţi bani
în schimb ca ea să le dea Narnilor ADN de telepat.
Asta e doar un zvon, Michael. Şi chiar dacă ar fi adevărat
afacerile externe ale Narnilor nu au contact cu Alianţa.
Asta e adevărat
Toate tranzacţiile sunt într-un cont secret şi doar ea are codurile de acces.
A fost de acord să transfere bani într-un fond secret
care va fi folosit să ajute telepaţi. Fără să arunce nimic în aer.
Vor fi ţinute evidenţe. Conturile vor fi echilibrate.
Registrele vor fi disponibile pentru control
pentru toţi care vor să le vadă.
Acum cine va administra acest fond ?
Mi-a dat autoritatea să aleg pe cineva. Îţi dau cuvântul meu
fiecare ban din acel cont va fi justificat.
Presupunând că este adevărat, nu am autoritatea să-i dau drumul.
O să o ai până la sfârşitul zilei. Deorece există un senator
care primeşte în fiecare an o mare contribuţie pentru campanie
de la Edgars Industries şi va interveni în favoarea ei.
Şi după ce iese din celulă, ce se va întâmpla ?
Nu o pot lăsa să se plimbe pe Babylon 5 în starea în care e.
Este extrem de puternică, foarte periculoasă şi instabilă.
S-a întâmplat să aud ultima parte a discuţiei voastre
şi cred că avem o soluţie comună la problemele noastre.
Bine, să auzim.
Aşa am ajuns să fiu văzut de poporul meu.
În ciuda eforturilor mele, am devenit un idol.
Nu am înţeles cum, sau de ce, până când am văzut asta.
Am realizat că este mai simplu să-i ridici statuie cuiva în care crezi
că îţi poate răspunde la toate întrebările
decât să îţi îmbunătăţeşti performanţele.
- Şi asta te salvează să nu gândeşti. - Exact.
În ultimul an am încercat să îmi îndrept poporul spre un adevăr simplu
că suntem un tot, indiferent de rasă.
Cumva mesajul a fost răsucit
aşa că am devenit personificarea adevărului.
O dată ce te-ai transformat în asta, nu mai poţi fi cine eşti.
Poţi fi doar ce vor ei să fie, ce se aşteaptă să fi.
Dacă mă întorc, vor încerca să mă facă să fiu aşa
şi nu pot permite asta.
Dacă stau aici, adepţii mei vor continua să deranjeze Babylon 5.
E adevărat, căpitane ?
Urăsc s-o spun, dar, da, e corect.
Aşa că vezi, Lyta şi cu mine suntem în aceeaşi poziţie.
Nici unul din noi nu poate pleca acasă dar nici nu mai poate sta aici.
Atunci unde vei merge ?
Acolo afară.
Vizita de pe Centauri Prime m-a ajutat să-i înţeleg pe Centauri.
Şi din asta a ieşit o nouă pace între popoarele noastre.
Şi am realizat că sunt aşa multe lucruri pe care nu le-am văzut.
Cât de multe mai pot înţelege ?
Cât de mult mi-aş mai putea ajuta poporul
meu dacă aş vedea mai mult din univers ?
Aş putea distruge asta trădându-mi principiile.
Dar nu pot face asta.
Aşa că am decis să plec.
Mă voi întoarce când voi găsi o cale să distrug asta
dar menţinând mesajul intact.
- Şi Lyta ? - Mi-ar prinde bine un tovarăş de călătorie.
Am învăţat multe despre vindecarea rănilor şi a mâniei.
Poate, în felul meu, o pot ajută să se trateze
de mânia ei cum am făcut cu a mea.
Oricum, imediat ce îmi pun afacerile în ordine, o să plec de pe Babylon 5.
Şi este posibil să nu mă mai întorc niciodată.
Nu te-am auzit intrând.
- Ai vorbit cu căpitanul ? - Da, am vorbit.
A acceptat înţelegerea ?
Da.
Da, a făcut-o.
Am aflat că şi G'Kar pleacă.
Ştii, e amuzant
cu el plecând şi luând-o pe Lyta cu el, Franklin a acceptat o slujbă pe Pământ
eu o să plec în curând, Londo plecat,
până şi Sheridan pleacă pe Minbari cu Delenn
imediat ce termină să-şi pună în ordine sediile Alianţei.
Nu ştiu, e...
Se pare că locul ăsta nu va mai fi acelaşi.
Viaţa s-a schimbat.
E un lucru bun.
Ce-i important este că tu ai făcut
primul pas în a-ţi pune viaţa în ordine.
Ai făcut o înţelegere bună.
Pregăteşte-te de culcare. Arăţi epuizat.
Da.
Am făcut o înţelegere bună.
Am o contra propunere pentru tine.
Am făcut tot ce am putut, Michael.
Am strâns bani să lupt împotriva Poliţiei PSI dar felul în care ei au aflat că sunt eu
îmi arată că nu am experienţa să ştiu cum să-i folosesc.
Tu ai.
Cu Edgars Industries, am resurse, contacte
şi o cale de a transfera sume mari de bani fără a atrage atenţia.
Aşa că uite propunerea mea.
Vom face două conturi.
Primul la vedere.
Al doilea cont este cel adevărat, cel mare.
Foloseşte banii să răneşti Poliţia PSI şi să-mi ajuţi oameni.
Nu-l poţi răni pe Bester din cauza blocajului neuronal
dar mă poţi ajuta să distrug tot ce-i este mai drag.
Mă poţi ajută să distrug Poliţia PSI şi să-mi eliberez oameni.
De ce nu-mi înlături blocajul neuronal ?
Pentru că e unul motivator.
Nu o să te opreşti până nu dispare
şi eu sunt singura ta speranţă să scapi de el.
O să te contactez peste doi ani.
Dacă faci cum ţi-am cerut, dacă vei crea o
forţă pe care să o pot folosi contra Poliţiei
o să-ţi înlătur blocajul neuronal.
Atunci te poţi ocupa de Bester.
Şi eu de Poliţie.
Amândoi primim ce dorim.
Nu-ţi asumi o şansă cam mare ?
Aş putea lua banii şi să fug.
Nu cred că vei face asta.
Dacă aş crede altfel, te-aş omorî unde stai.
Cum ?
E rândul meu.
Mă vrei ca partener ?
Atunci trebuie să ştiu tot.
Aşa că trebuie să ştiu, Lyta. Ceva s-a întâmplat cu abilităţile tale.
Nu mai eşti un P-5. Nu eşti nici P-12.
Eşti cel mai puternic telepat pe care l-am văzut.
Ce ţi-au făcut Vorlonii, Lyta ?
Cine... ?
Ce eşti ?
Doar recent am început să înţeleg şi eu.
Ştii că Vorloni au folosit telepaţi ca arme în războiul cu Umbrele
dar că nimeni nu s-a gândit că, într-un război
ai un anume număr de arme mici,
un anumit număr de arme medii
şi una, două mari.
Tipul de arme pe care le arunci în luptă când ai rămas fără cele mici
şi cele medii
şi nu mai ai ce folosi.
Ceva de genul asta ar fi
echivalentul telepatic al armei termonucleare.
O armă apocaliptică.
Încântată de cunoştinţă, domnule Garibaldi.
Nu te mai holba la mine.
Îmi pare rău. Nu mă pot abţine.
Cineva ar crede că nu ai mai văzut o jumătate-om,
jumătate-Minbari însărcinată până acum.
De ce nu dormi ?
Stăteam întinsă şi mă gândeam.
Nu am auzit nimic de la Londo de când ne-am întors.
- Îmi lipseşte. - Probabil că este ocupat.
Are multe responsabilităţi acum.
Trebuie să se acomodeze să fie împărat,
aşa cum eu a trebuit să mă acomodez cu noua funcţie.
Sunt sigur că asta este.
Este...
... probabil încă mai sărbătoreşte încoronarea.
Petrecând toată noaptea.
Sper.
Sper că e bine, John.
Chiar sper.
Traducerea; lupuio SINCRONIZARE MKV byWSL66