"Alianţa Interstelară"
"cu baza pe planeta Federaţiei Minbari"
"a fost fondată în 2261 după calendarul pământean"
"la scurt timp după terminarea războiului Umbrelor cu 20 în urmă."
"Douăzeci de ani de istorie."
"Aceia din noi care au supravieţuit au văzut de toate"
"şi aceia dintre noi care au înţeles au aşteptat şi s-au temut"
"de sosirea acestei zile."
"Păşeşte în abis"
şi dă-ţi drumul.
Dacă mor ?
Nu pot crea viaţă,
dar pot respira peste cenuşa rămasă.
S-ar putea să nu meargă.
Dar pot spera.
Speranţa este tot ce avem.
Forţa lui vitală trebuie reîmprospătată.
Dau de la mine pentru a-l reîmprospăta pe el.
Pentru o perioadă.
Pentru cât ?
În termeni umani, fără să considerăm răni şi boli, poate 20 de ani.
Dar nu mai mult de atât.
"Şi atunci într-o zi se va opri..."
"pur şi simplu."
Traducerea; lupuio SINCRONIZARE MKV byWSL66
Te simţi bine ?
Da, sunt bine.
Am nevoie doar de puţin aer, asta-i tot.
Culcă-te la loc.
Bună.
Am crezut că te-ai culcat.
Am decis să ies afară în căutarea aceloraşi
molecule de aer pe care le cauţi şi tu,
în baza teoriei că dacă au fost atât
de bune încât să te ia din patul nostru, ar trebui să-mi studiez competitorii.
Tu n-ai avut niciodată competiţie.
E o noapte frumoasă.
Da, este.
Vreau doar să stau aici.
Să văd cum răsare soarele.
Mi-am dat seama că în tot timpul care
l-am petrecut aici n-am făcut niciodată asta.
Vreau să văd cum arată când apare la orizont.
Pentru a avea o poză mentală.
Iar ai avut visul acela.
E a treia noapte la rând.
Ştiu.
Este posibil să nu fie ceea ce crezi.
Ba este.
Au trecut 20 de ani de când am murit pe Z'Ha'Dum.
Lorien a spus că îmi poate prelungi viaţa cu 20 de ani, nimic mai mult.
Aproape mi s-au terminat zilele, Delenn.
O simt în sânge şi în oase.
Mai am doar puţin.
Timp destul.
Vrei să trimit eu mesajele ?
Da.
Trimite-le.
Răsare soarele.
La ora două, trebuie să participi la deschiderea Memorial Park.
Comandanţii vor fi acolo şi vor să spui ceva.
Ce se obişnuieşte, despre curajul bărbaţilor şi femeilor,
tineri salvând lumea pentru cei care vor urma.
- O poţi face în somn. - Am făcut-o.
După amiază, este recepţia pentru noul ambasador Narn.
Îmbrăcăminte formală.
Avem corpul de presă în caz că cineva spune ceva interesant.
- De parcă s-ar întâmpla. - Este o oportunitate bună pentru poze.
Sunt plictisită de ele.
Dar generale, dvs. sunteţi o persoană importantă.
Mă simt ca un bătrân cal de luptă care după
paradă este aruncat afară ca toţi copii să-l arate cu degetul.
Oricum, pe nimeni nu interesează ce am de spus.
De ce i-ar interesa ? Pe mine nu m-ar interesa.
Sunteţi prea modestă.
Nu, nu sunt.
Şi dacă mai aud un cuvânt de protecţie
de la tine, o să-ţi trag una în...
Îmi pare rău generale. A insistat să intre.
- Am un mesaj. - I-am spus că aveţi o întâlnire.
- De la cine ? - Cred că ştiţi.
Ţi-am mai spus că dacă vine un Ranger,
vreau să fie adus la mine fără întârziere.
Eu doar am urmat protocolul, generale.
Este un timp un loc şi o cale de a face lucrurile.
Sincer nu mă interesează atitudinea unora dintre Rangeri.
Mulţumesc.
Spune-i că sunt pe drum.
- Pe drum ? - Minbar.
Vreau o navă pregătită în 15 minute.
Ce ?
Maiestate, tocmai a sosit un curier de pe Minbari.
Ce ?
Maiestate tocmai a sosit un curier de pe Minbari.
Înţeleg.
Îmi pare rău.
Spune-i prim-ministrului să îmi anuleze
toate întâlnirile pentru următoarele zile.
Dar nici nu aţi citit ce spune biletul.
Nici nu trebuie.
Ştiu deja.
Dodgeri leneşi !
Te rog unchiule Stephen, încă un joc ? Doar unu, hai.
Nici o şansă.
Dar meciul de tenis între şcoli e mâine. Trebuie să mă antrenez.
Am jucat deja 3 seturi.
Michael, copilul ăsta al tău încearcă să mă omoare.
Şi mai spun că tinerele generaţii nu au ţeluri.
Tată !
Bine, haide, ia-o mai uşor cu unchiul Stephen.
E bătrân şi slăbit.
A avut un stil de viaţa atât de curat încât
nu mai are vitalitatea să se mai lupte cu viaţa.
Acum, eu, pe de altă parte o să fiu gata într-un minut
să îţi arăt cum ar trebui să se joace acest joc.
Vorbe goale. O să vedem cu te descurci pe teren.
Du-te, du-te !
Unde e Lise ?
Nu am avut şansa să îi spun bună dimineaţa.
E la cumpărături. A vrut să o ia de dimineaţa.
Ştii ce nebunie e în magazine mai ales acum că se aproprie Ziua Independenţei.
- Confortabil ? - Da.
Deci...
ce face imperiul Edgars-Garibaldi azi ?
Acţiunile nu au crescut nici nu au scăzut de o săptămână.
Deci sunt constante. Ce-i rău în asta ?
Constant nu este sexy.
Avem nevoie de capital să ne extindem resursele acasă.
Dacă tot vorbim, când o să te întorci pe Pământ ?
Am rezervat un loc mâine.
Astea-s avantajele de a fi şeful cercetării xenobiologice.
Cu fiecare navă mai poate apărea un virus.
Ai putea rămâne pentru Mary. E primul ei turneu.
Preşedintele mai poate aştepta câteva zile.
Nu pot.
Am venit doar să văd ce mai faceţi.
A trecut prea mult între vizite şi aş fi vrut să o văd pe Lise.
- Tată ? - Da ?
Te caută cineva.
Chiar ?
Mulţumesc.
E totul bine ?
Da, bine.
Du-te afară voi fi şi eu acolo în câteva minute, ok ?
E ceea ce cred că este ?
Sheridan e pe moarte.
Vrea să mergem pe Minbari pentru o ultimă întâlnire înainte...
de...
... înainte.
Bine o să sun la birou. Pot să aştepte.
Rezerv un loc sau două ?
John şi cu mine am avut unele divergenţe în trecut
dar este un om bun.
Şi este prietenul meu.
Două.
Ei bine ?
E greu să...
Nu am înţeles niciodată ce ţi-a făcut Lorien
sau cum îţi circulă energia prin vene.
Nu cred că ştii destule despre ei să
poţi face o prognoză completă şi precisă.
- Sunt prea multe variabile. - Stephen.
Dă-i drumul.
Cât timp mai am ?
E greu să zic precis.
Asta-i problema.
Dacă ar trebui să ghicesc aş zice...
4-5 zile.
O săptămână maxim.
Am făcut lucru ăsta de 100 de ori şi tot nu ştiu ce să zic.
Îmi pare rău.
Cum se descurcă Delenn ?
Ea e Minbari.
Ştii, câte o dată mă uit la ea
şi ştiu exact ce gândeşte.
Uneori,
este un mister pentru mine.
Sunt un milion de ani între culturile noastre.
Oricât ai încearca nu poţi trece peste asta.
Nu într-o 100 de ani, nu în 20.
Dar va fi bine.
A fost antrenată pentru Consiliul Cenuşiu.
Nu cred că este ceva ce nu poate rezolva.
John ?
- Pot să mă întorc mai târziu. - Nu, nu. Am terminat.
Ceilalţi mă aşteaptă jos.
Spune-le că o să vin imediat. Şi, Stephen...
Mulţumesc.
- John... - Ai luat tot ?
Am luat ceva. Cred că va fi o petrecere pe cinste.
Asta este exact ce vreau. O celebrare.
Fără zâmbete triste, fără să fi atent la ce spui.
- John, John... - Nu ar trebui să coborâm ?
Nu putem face oaspeţii să aştepte.
Haide.
Şi el, avea un Pak'ma'ra beat pe punte şi îl scutura:
"Ce ai făcut cu cristalul de date ?"
Deoarece, dacă îţi aminteşti, era ascuns în...
- Într-o pisică ! - O pisică moartă !
Şi el a mâncat-o !
Şi de-o dată acest, Pak'ma'ra face :
Peste tot pe el.
A fost cel mai oribil lucru văzut în viaţa ta.
- Tot ce a putut face era să stea. - Şi tu.
Şi tu n-ai fost de nici un ajutor.
El doar stătea acolo şi râdea.
- Era amuzant. - Îmi mânca uniforma.
Asta era partea amuzantă
Unde este PPG meu ? Cineva să-mi aducă o armă !
Eşti bine ?
Ştiţi, lui Londo nu i-au plăcut niciodată Pak'ma'ra-i.
Vreau să spun, că erau încăpăţânaţi, leneşi, scârboşi, lacomi.
Arătau ca o caracatiţă care a fost călcată de un camion.
Şi asta.
Dar într-o zi, Londo şi cu mine treceam pe lângă camerele lor
şi i-am auzit cântând.
Cântând ? Pot să cânte ?
Nu există nimic ca asta înregistrat.
Se pare ca este ceva, ce fac doar într-o anumită perioadă a anului
ca parte a ceremoniilor lor religioase.
Nu poţi crede asta
dar a fost cel mai frumos sunet pe care l-am auzit.
Nu am înţeles cuvintele dar ştiu că era
plin de tristeţe şi speranţă
şi un teribil simţ al unei pierderi.
M-am uitat la Londo şi, asta este partea deosebită,
o lacrimă îi cădea pe faţă.
Am spus, "Londo, ar trebui să plecăm. Vreau să zic asta te deranjează."
Şi el doar a stat acolo şi a ascultat.
Şi când s-a terminat s-a întors către mine şi a zis :
"Sunt 49 de zei în panteonul nostru, Vir.
Să-ţi spun adevărul, nu am crezut în nici unul din ei.
Dar dacă doar unu dintre ei există,
atunci Dumnezeu cânta cu vocea aia."
Este amuzant.
După toate prin care am trecut, tot ce a făcut,
îmi lipseşte.
Un toast.
Pentru prietenii absenţi,
încă proaspeţi în memorie.
G'Kar.
Londo.
Lennier.
- Mar... - Marcus.
Susan ?
Te simţi bine ?
Da, sunt bine, doar...
Mă uitam la John.
Nu poţi spune uitându-te la el că...
Este acelaşi John.
Nu îmi pot imagina cum te descurci.
Am avut 20 de ani să vorbim şi să ne pregătim.
Sunt pregătită.
Atât cât poate fi cineva pregătit.
Dar o să îmi lipsească.
O să îmi lipsească mult, Susan.
Şi eu.
De asta ai fost aşa tăcută ?
Eu...
Am îngropat atâţia prieteni, Delenn.
Începe să nu îmi mai placă.
Şi nu vreau.
Se pare ca în unele zile
n-a mai rămas nimeni cu care să mă joc.
Nu mai există nicio bucurie.
Oricum nu ştiu ce fac şi de ce.
Sunt surprinsă că David nu e aici.
Este într-o misiune de antrenament a Rangerilor
în spaţiul Drazi.
Am fi întrerupt acest antrenament, dar John nu vrea.
Când David s-a alăturat Rangerilor
ne-am înţeles să nu primească un tratament special.
Nu, nu.
Dorinţa lui John este să îşi mai vadă o dată prietenii,
aşa cum sunt.
Şi ca David să îşi amintească de tatăl său aşa cum a fost.
Trebuie să vorbesc cu tine despre ceva înainte să pleci.
Da.
După cum ştii, acum doi ani
John a refuzat să fie reales la conducerea Alianţei Interstelare.
Comitetul m-a ales pe mine ca înlocuitor.
Primul meu instinct a fost să refuz.
John a simţit că era important să accept.
A avut dreptate. Ai făcut o treabă excelentă.
Poate.
De atunci, John şi-a dedicat cel mai mult timp să lucreze cu Rangerii
pentru că eu nu mai aveam timp. Când ne...
Când ne va părăsi
o să am nevoie de cineva care să ia conducerea Rangerilor.
Aş prefera un om pe acest post pentru
a menţine echilibrul pe care l-am creat.
Speram să iei în calcul această slujbă.
Eu ?
De ce eu ?
Ştiu că nu eşti mulţumită de răspunderile tale de acasă.
Aici, vei avea şansa să construieşti ceva nou
şi îmi vei răspunde doar mie.
Fără politică, fără birocraţie.
- Pot să mă gândesc un timp ? - Desigur.
Tot timpul de care ai nevoie.
- Eşti obosită. - Nu.
Este târziu. Ar trebui să te odihneşti.
Ai dreptate.
Noapte bună, Delenn.
Mulţumesc pentru ofertă.
Pentru tot.
- John. - Ai vorbit cu ea ?
Crezi că va accepta ?
S-ar putea.
Unde sunt ceilalţi ?
Îl duc pe Vir în pat, unde ar trebui să fim şi noi.
Haide.
Am crezut că ai adormit.
Nu îmi este somn.
Ştii ce este mâine ?
În timpul pământean, vreau să zic ?
E duminică.
Când am fost copil,
în fiecare duminică, tata ne ducea la plimbare cu maşina.
Nici o dată nu ştiam unde mergem.
Asta era jumătate din distracţie.
Doar mergeam.
Spunea, "Alegeţi o direcţie."
Şi unu din noi arăta
şi plecam.
Mâine...
... e duminică, Delenn.
Şi mă duc la o plimbare cu maşina.
Şi ceilalţi ?
O să plec dimineaţă devreme, înainte să se trezească.
Nu are rost să-i trezim.
Am avut timpul nostru, ne-am spus ce am avut de spus.
Altceva
doar ne va încurca.
Vreau să simt spaţiul sub mine pentru ultima dată.
Acolo îmi este locul.
Acolo mi-a fost întotdeauna locul.
Pe de altă parte
tot ce am construit aici, cu Alianţa
a devenit
jumătate realitate
jumătate mit.
Şi dacă totul se termină aici, aşa cum se termină oriunde
dar dacă se termină acolo
o să îşi amintească.
O să îţi fie mai uşor să-i ţii pe ceilalţi la respect.
Ceilalţi Minbari vor aproba.
Ideea lor
să meargă pe mare şi toate alea.
Întotdeauna te gândeşti la strategii.
Chiar şi acum.
De aia mă iubeşti, nu-i aşa ?
Nu.
Sunt mai multe motive, dar ăsta nu-i unul dintre ele.
Un ultim lucru :
Mâine, nu se va vorbi despre asta.
Vreau să fie o zi bună, o zi fericită.
Vreau asta.
O vreau enorm.
Atunci o vei avea.
Bună dimineaţa.
Nu te-am văzut în asta de mult timp.
- Îţi vine bine. - Merci.
E strâmtă în unele locuri.
S-o fi strâmtat cât timp a fost păstrată.
Da.
Sunt sigură că asta trebuie să fie.
Arăţi bine.
Mi s-a spus dintr-o sursă credibilă
că azi e duminică în calendarul Terestru.
Trebuie să ne îmbrăcăm frumos duminica, nu-i aşa ?
Aşa este.
Ai fost afară ?
E o zi frumoasă.
E o zi perfectă
pentru o plimbare de duminică.
Aşa e.
E o zi perfectă.
Ceilalţi se vor trezi curând.
Dacă pleci
ar trebui să o faci acum, cât mai poţi.
Noapte bună, iubirea mea.
Cea mai strălucitoare stea de pe cerul meu.
Noapte bună.
Tu...
eşti şi ai fost cerul meu.
Şi soarele.
Şi luna.
Comandant William Nils, domnule. Îmi pare rău.
Nimeni nu ne-a spus că veniţi.
Nu-i nimic. E în regulă. Eram prin apropriere.
De aceea m-am oprit. Unde sunt ceilalţi ?
Păi, sunt doar eu, domnule.
Şi echipa de închidere şi încă puţini.
- Ce echipă de oprire ? - Scuze.
Nu s-a anunţat public încă. Cred că încă
lucrează la comunicatul pentru presă.
Dar de când s-a întors sub controlul Terrei acum câţiva ani
şi după reducerile de buget
şi din moment ce Alianţa face treaba care se făcea pe Babylon 5,
nimeni nu mai vine aici. Este...
Nu prea mai are rost.
- Nu are rost... - Da, domnule.
Domul Terestru spune că trebuie oprită.
Nu putem să-o lăsăm aici.
Va fi un pericol pentru navigaţie.
Desigur.
Se pare că suntem "legaţi" împreună şi acum.
Domnule ?
Nimic, nimic.
Sunteţi bine ?
Da, sunt bine. Sunt bine.
Doar obosit. A fost o călătorie lungă.
Sunteţi binevenit să inspectaţi facilităţile.
Pot pune pe cineva să vă conducă.
Cunosc drumul, comandante.
Sheridan a murit încercând să atace Z'Ha'Dum.
Nimeni care merge acolo nu se întoarce în viaţă.
Putem termina asta.
Nu doar pentru acum, nu doar pentru
următori 1000 de ani, ci pentru totdeauna !
Veţi fi uniţi ?
Îi auzi şi tu, nu ?
Zack.
Ce naiba cauţi aici ? Am crezut că te-ai întors pe Pământ.
Da, m-am întors. M-am plictisit.
Am revenit acum vreo 6 luni.
Cred că va fi aici până vor stinge luminile.
Da. Asta explică de ce s-a întors scrisoarea.
- Ce scrisoare ? - Nimic. Nimic.
Ce ai spus despre "auzirea lor" ?
Este acest loc.
Un sfert de milion de oameni,
venind şi plecând în fiecare zi timp de 25 de ani.
Fiecare parte a acestei staţii are amprentele cuiva pe ea.
Straturi şi straturi de vieţi.
Erau timpuri
când am crezut că nimeni din noi nu va scăpa cu viaţă.
Unii nu au scăpat.
Dar...
dar am făcut tot ce am spus că facem
şi nimeni nu poate să ne ia asta nouă sau acestui loc.
Deci rămâneţi pentru ceremonie ?
Am crezut că de asta aţi venit, pentru ceremonia de închidere.
Nu. Nu.
Nu pot rămâne. Eram doar în trecere.
De asta m-am oprit.
Mă pregăteam să mănânc ceva. Vreţi să veniţi cu mine ?
Şi atunci, într-o zi
se va opri.
Sunteţi bine ?
Sunt bine. Bine, Zack. Merci.
Sigur nu vreţi să mâncaţi ceva ?
Nu.
Aş vrea să pot
dar nu am timp.
Am vrut doar
să vin şi să arunc o ultimă privire.
Ar trebui să plec.
O să vă conduc la docul de îmbarcare.
- Unde vă îndreptaţi ? - Coriana System.
Unde am câştigat Războiul Umbrelor.
Computer,
stabileşte traseul.
Destinaţia ?
Coriana 6.
Cea mai mare viteză posibilă.
Ne apropiem de Coriana System.
Trecem în spaţiul normal.
Alertă : Indicatorul semnelor vitale ale pilotului intră în zona de pericol.
Monitoare oprite.
Opreşte tot.
E prea mult zgomot.
Mai bine.
Cine eşti ?
Ce vrei ?
De ce eşti aici ?
Unde mergi ?
Lorien.
Ai crezut că te-am uitat ?
Te-am aşteptat.
Dincolo de Margine.
Da.
Sunt...
atâtea care nu le înţeleg.
Aşa cum ar trebui.
Pot să mă întorc ?
Nu.
Această călătorie s-a terminat.
Începe alta.
E timpul să te odihneşti.
Ei bine...
ia uite-te la asta.
Răsare soarele.
O expediţie în Coriana a găsit nava lui Sheridan câteva zile mai târziu.
Dar pe el nu l-au găsit.
Totul era închis, dar nu au găsit nici o urmă de-a lui înăuntru.
Unii Minbari cred că se va întoarce într-o zi
dar nu l-am mai văzut cât am trăit.
Sunt gata.
Babylon 5 a fost ultima staţie Babylon.
N-o să mai fie alta.
A schimbat viitorul şi ne-a schimbat pe noi.
Ne-a învăţat că trebuie să ne creem viitorul
sau o vor face alţii pentru noi.
Ne-a arătat că trebuie să ne pese unii de alţii
pentru că dacă nu o s-o facem noi, cine o va face ?
Şi că adevărata putere vine uneori din cele mai neaşteptate locuri.
În special, cred că ne-a dat speranţa
că întotdeauna pot fi noi începuturi.
Chiar şi pentru oameni ca noi.
Cât despre Delenn
în fiecare dimineaţă, cât a trăit,
Delenn s-a trezit devreme pentru a vedea soarele cum răsare.
Traducerea; lupuio SINCRONIZARE MKV byWSL66