Femeia Bionica
4:28 A.M. Centrul de cercetări din Wolf Creek
Nu... am vrut.
Nu deţin controlul.
Ştiu.
Spune-mi că mă iubeşti.
Te iubesc.
Trei ani mai târziu San Francisco
Am rămas fără Stoly !
Becca !
- Ce e ? - Muzica e prea tare.
Ce mai e ?
De ce e uşa închisă ? Ce faci ?
Unde e ?
Ce anume ?
Nu ai voie să stai lângă un calculator legat la o linie telefonică.
Sau trebuie să-ţi arăt hotărârea judecătorească.
- Trimite-o pe e-mail ? - Becca.
Poftim, răscoleşte camera, vezi un calculator pe aici ?
Nu.
Asta înseamnă că singurul lucru prezent care nu se potriveşte aici
eşti tu.
Te duc la şcoală peste 10 minute.
Prea uşor.
Aia nu e mâncare adevărată.
Nici tu o mamă adevărată.
Care-i problema ta ?
Ştii, tata nu a încercat să mă controleze.
- Avea încredere în mine ! - Tatăl tău mi te-a lăsat la uşă.
Dacă vrei să stai cu el, stai cu el, dacă îl găseşti.
Uite cum faci.
Uită-te după un miting mare de protest.
Îl vei găsi la cel mai apropiat bar.
Crezi că-ţi reaminteşti, dar nu e aşa.
Victima atentatului maşinii capcana din Bagdad.
A avut nevoie de transplanturi
şi reconstrucţii faciale.
Acestui atlet i s-a spus că nu va mai concura niciodată.
Pentru unele femei, mai mare înseamnă mai bine.
Ce au aceşti oameni în comun e un nivel
... de modificare.
Dar unde e limita ?
Când putem interveni în munca Domnului ?
Întrebarea sta la temelia bioeticii
şi ne vom consuma restul semestrului ca să răspundem la ea.
Haide, Will.
Sunt o barmaniţă şi sunt delăsătoare.
- Tu eşti un profesor. - Şi un chirurg.
Cum mă poţi lua în serios ?
Ce te face să crezi că te iau în serios ?
Chiar aşa ?
De ce stai cu mine ?
Eşti diferită.
De cine ?
Când întreaga viaţă e plănuită în timp ce tu stai şi te minunezi,
parcă omoară misterul.
Şi apoi ai apărut tu şi a fost..
-... subit. - Subit ?
Singura alegere pe care nu a făcut-o tatăl meu pentru mine.
Mă grăbesc.
- Ne vedem la cină ? - La ora 8 ?
Să fie 8:30, că trebuie să stau câteva ore la laborator.
Că tot veni vorba, de ce stai tu cu mine ?
Nu eşti nefermecător pe de-antregul.
E revoltător.
Ultima dată când te-am lăsat singură ai pornit un incendiu.
- Aparatul de microunde era stricat ! - Nu aveam aşa aparat.
- Uite, sunt ciudaţi ! - Dar sunt prietenii mei.
- Atunci sunt prietenii tăi ciudaţi. - Te rog, fă-o pentru mine.
Mâine seară.
Reprezentaţie dublă ?
S-a făcut.
Arăţi bine.
Am adus feromoni.
Trebuie să plec că sunt în întârziere.
- Să fiţi cuminţi. - Distracţie plăcută.
Cred că e o şansă foarte bună ca garanţia să se îndeplinească.
Institutul spune că e deja perfectata treaba.
Şi am auzit că e minunat la Paris primăvara.
Nu eşti fericită.
Bineînţeles că sunt fericită.
Pentru că eu cred că ar trebui să vii cu mine.
Nu pot.
- De ce nu ? - Am un job.
Jaime !
Şi o viaţă !
- Vorbim de Paris. - Şi am responsabilităţi.
- Am menţionat că e Parisul. - Sunt însărcinată.
Da, asta am spus.
Nu vreau ca tu...
Doar...
Ştiu că nu ar trebui să-ţi dau vestea aşa
doar că asta fac în momentul de fată..
Ştiu că eşti într-un loc în care nici nu te gândeşti la aşa ceva
şi Doamne, am doar 24, nu e, adică, îmi tot spun,
- nu e decât un lucru de făcut, dar... - 5 luni, 15 zile.
De atâta timp ieşim împreună.
Jaime, dacă cineva m-ar fi întrebat acum 5 luni şi 15 zile...
dacă cred în dragoste la prima vedere, i-aş fi răspuns categoric nu.
Şi în chiar ziua următoare, s-ar dovedi că am greşit.
- Will... - Mărită-te cu mine.
Aşa că mă gândesc să-i punem numele Coltrane dacă-i băiat...
Billie dacă e fata.
Ştii că nu eşti obligat să faci asta.
De fapt, sunt sigur că trebuie să poarte un nume.
- Mă refer că nu trebuie să... - Ştiu, dar întreb totuşi.
Deci ce-ţi spune asta ?
Jaime.
Nu are sângerări interne.
Rani extinse la mâna dreaptă şi la ambele picioare.
- Vine sus ! - Am nevoie de încă 5 grame de Dazol.
Vei fi bine iubito, te vom adormi acum.
Va fi în regulă.
Îţi promit că va fi în regulă.
Unitatea Biotech de cercetări din Wolf Creek
Multiple fracturi la mâna dreaptă.
- Artera brahiala în stare gravă. - Mâna dreaptă e o razătoare,
Vorbim de o amputare completă a ambelor membre inferioare.
Au fost daune vasculare. Catastrofal.
- Pierderea bătăilor inimii fetusului. - Dr. Anthros.
Scade EP-ul. 80 sistolic.
- Pregătiţi-o. - Dr. Anthros !
Fă-o !
De ce nu l-a oprit nimeni ?
A avut liberă trecere şi nu am avut autoritatea ca să-l oprim.
Ăsta e preţul pe care-l ai de plătit dacă lucrezi cu un aşa-zis geniu.
Cred că şi-a uitat IQ-ul în maşină.
Deblocăm nervul ulnar.
Pagubă importanta.
Să intervin ?
Nu.
Această operaţie nu exista oficial.
Putem nega totul.
O putem termina mai târziu dacă va fi cazul.
Între timp adu-l pe Jae.
Pupilele vor trebuie să fie reasezate la locul lor.
Nervul radial pare să fie intact.
Iartă-mă, Tată, că am păcătuit.
Doctorul. L-ai omorât ?
A fost ca şi cum am merge la Disneyland.
Care din daţi ?
Nu am fost niciodată.
Te voi duce.
Îţi va plăcea.
Sunt numai oameni graşi,
copii graşi plimbându-se fără rost,
prea proşti să cunoască diferenţa.
Îţi lipseşte ?
Felul cum erau lucrurile.
Dacă mi-aş putea aduce aminte, sunt sigur că da.
Îţi amintesc de ea ?
Pielea ta.
Spune-mi că mă iubeşti.
Jaime.
Ce s-a întâmplat ?
A fost un accident.
Eşti în regulă.
Copilul meu...
Şi copilul ?
Oh Doamne !
Nu au fost pagube permanente.
Vei putea să rămâi gravidă din nou.
De ce nu-mi simt picioarele ?
Jaime, vreau să-ţi spun ceva.
Ce mi se întâmplă ?
Trebuie să-ţi spun cu ce mă ocup.
- Trebuie să mă asculţi. - Nu mai îmi simt mâna !
Ascultă-mă, Jaime.
Amândouă picioarele, cât şi mâna au trebuit să fie înlocuite.
De asemenea, urechea şi ochiul drept.
Maşini moleculare.
Antrocitele...
ţi-au substituit o optime din celulele sangvine.
Acum, ar trebui să ai sfâşieri osoase adânci pe întreaga faţă.
Dar antrocitele te vindeca.
Cu o rată exponenţiala.
Pe toată. Te facem bine.
Am visat.
Bionica intensifica forţa umană de bază.
Şi apoi câteva.
Ce mi-ai făcut ?
- De ce mi-ai făcut asta ? - Urma să mori.
Domnule !
Născută Jaime Wells Sommers.
În Van Horn, Iowa. 23 Februarie 1983.
Mama decedată de cancer.
E curată exceptând o înregistrare judecătoreasca sigilată din 1988.
La ce se referă ?
- E sigilată. - Desigileaz-o.
Lucrez la asta.
Cred că e o candidată bună.
Să presupunem că solicit păreri. De ce ?
E stabilă.
Am scos un vechi inventar de personalitate multi-fazică din Minnesota.
M-a încântat ce am văzut.
În plus de asta situaţia cu sora ei denota loialitate.
Şi e deşteaptă.
I-am găsit un test IQ vechi.
Cum s-a descurcat ?
Un pic mai bine ca tine.
Domnule.
Jae, o poţi instrui ?
Ei bine, ultima pe care am monitorizat-o şi am testat-o
şi a avut şi evaluare psihologică şi a fost şi soldat.
Uite unde ne-a dus.
Am vorbit mereu de aplicaţii non-militare.
- Iată şansa noastră. - Nu contează părerea ta aici,
eşti prea apropiat de subiect.
Asta vine din partea omului care s-a jucat cu ultima.
Să facem rost de date noi. Vreau s-o linişteşti.
În regulă.
Da, odată am avut un lup.
Lupul e un animal de treaba doar dacă crede că e un câine.
Prietena ta..
O reţinem împotriva propriei dorinţe.
Cât timp va mai trece până când va realiza că nimeni
nu o poate face să acţioneze împotriva propriei voinţe ?
Te referi la uciderea unui om.
Mă refer la uciderea unui lup.
Ştii ce mă sperie la tine ?
Tatăl tău.
Părea normal şi el.
Dacă am ceva din tatăl meu, tocmai ai făcut o mare greşeală.
Trebuie să te ducem la reabilitare.
- Pentru ce ? - Reabilitare.
Nu eu am executat experimente umane,
şi ţin oamenii prizonieri.
Să te reabilitezi singură.
- Eu sunt Ruth. - Eu sunt supărată.
Bine.
Ne aflăm aici să discutăm despre sentimente.
Ce părere ai că sunt ţinută aici împotriva voinţei mele ?
Vorbeam la figurat.
De fapt, suntem aici să vorbim despre cum te simţi.
Un lucru despre care nimeni nu ţine seama.
Îţi poţi face câte planuri eventuale doreşti
şi după merge cineva şi face ceva de genul ăsta,
- şi toţi trebuie să stăm după ore. - Şi să vorbim despre sentimente.
- Sentimentele tale. - Aşa-i.
Până la urma sentimentele ne-au adus aici.
Îţi place să desenezi.
- Adevăr sau minciună.. - Am o soră.
Stă cu proprietăreasa.
Crede că schiezi în Vail.
Aici ai stat.
Pare drăguţ.
"Ne-am distrat.
"Mai puţin partea în care...
"Will s-a rănit la mâna intrând cu schiurile într-un copac."
Asta înseamnă că voi pleca acasă la un anumit moment ?
Înseamnă că avem un plan în eventualitatea
că va trebui să pleci acasă la un moment dat.
Avem un plan şi în caz contrar.
Adevăr sau minciună.
"Nu poţi învăţa un câine bătrân lucruri noi".
Ai fi făcut acelaşi lucru.
Nu mi-ai cunoscut nevasta, aşa-i ?
Timp de doi ani am văzut-o cum murea în spital
în timp ce o dezasamblau.
Şi în tot acest timp, am ştiut că tot ce trebuie să fac ca s-o salvez
e s-o aduc aici, dar misiunea nu era să-mi salvez soţia.
Ruth spune că e stabilă.
Cât durează până e gata de luptă ?
E un civil.
Toţi trebuie să cântăm pentru cină pe aici,
sau nu ţi-ai dat seama până acum ?
Cât mai durează până când restul implanturilor devin funcţionabile ?
- Îi place să deseneze. - Nu-mi pasă.
Cred că îţi va pasă de asta.
Pe cine au îngropat ?
Adică, ai văzut măcar cadavrul ?
I-ai mai arătat cuiva ?
- Doar ţie. - Aşa să rămână.
Alarma generală ! Alarmă generală !
Nu te pot proteja aici.
- Te vrem afară. - De ce te-aş crede ?
Pentru că sunt singurul pe care-l poţi crede.
Întoarce-te la viaţa ta ca şi când nu s-ar fi întâmplat nimic.
- Mă descurc eu cu ei. - Şi tu ce faci ?
Pleacă. Acum !
În regulă, o să primeşti faxul până vineri după-amiaza
şi a rămas în picioare întâlnirea de mâine ?
În regulă.
Da.
Mami !
E o doamnă acolo care aleargă foarte repede. La fel de repede ca maşina !
Iubire, ce ţi-am spus să nu mai inventezi lucruri ?
Am crezut doar că e cool ca o fată să facă aşa.
Lăsaţi-o !
- Ce naiba ai făcut ? - Ai câştigat, bine ?
Pentru program...
o s-o fac să înţeleagă despre ce e vorba.
- Dă-mi doar timp... - Timp pentru ce ?
Nu e o idee rea că i-am dat drumul.
Dacă vrei să-ţi fie loială, oferă-i libertate.
Sau măcar iluzia libertăţii.
Bine. Toată lumea să stea liniştită.
- Faci o greşeală. - Ascultă-mă !
Accidentul nu a fost chiar un accident. Conform autopsiei,
gâtul şoferului a fost rupt cu o oră înainte de accident.
Ceea ce înseamnă că altcineva conducea camionul şi trebuie să aflăm cine.
Jaime. Sunt will.
Răspunde dacă eşti acolo.
Trebuie să-ţi vorbesc.
Jaime, te rog.
Sunt nişte lucruri pe care vreau să ţi le spun.
Înainte să se întâmple.
Drăguţ din partea ta că ai apărut !
Îmi pare rău.
Pentru ce ?
Pentru că am plecat şi nu ţi-am spus mai întâi.
Cum a fost schiatul ?
A fost bine.
Tata obişnuia să spună mereu "Nu lăsa ceva până nu a fost denigrat" *
Becca !
Nu mă minţi, bine ?
Ştim amândouă că nu schiezi.
Deci, unde ai fost ?
Nu-ţi pot spune.
- O cafea. - Sigur.
Nu se fumează.
Ce eşti tu ?
Un pădurar ?
Ceva de genul.
Trebuie să fie înfricoşător.
Singur în pădure. Doar tu şi animalele.
Nu şi dacă ştiu cine e stăpânul.
Aşteaptă !
Gardian !
Amândoi ştim că lucrezi într-o închisoare de securitate maximă
la 300m sub Florence.
Ştim amândoi că e un loc unde lipesc oameni
când supravieţuiesc utilităţii.
- Nu ştiu cine eşti. - Dacă nu faci exact ce-ţi spun,
omul meu îi va cresta soţiei tale Barbara un zâmbet superb.
Oh Doamne, Boby
Ajută-mă.
Închisoarea de securitate maximă Blackwell Florence
Cum ai făcut-o ?
Ştii cum le spun creaturilor
ce pot trăi confortabil în medii considerate letale,
cum ar fi de exemplu...
la 300 m sub suprafaţa Pământului ?
- Cum ai făcut-o ? - Extremofile.
Îţi voi arăta cum sunt. Eşti gata ?
- Cum ai.. - Ce ?
Cum am făcut ce ?
Sarah Corvus e încă în viaţă.
Şi ai venit până aici ca să-mi spui asta.
Lasă-mă să te mai impresionez încă o dată.
Semn al unui bărbat care a fost înjunghiat pe la spate.
Deposedat de drepturile sale şi aruncat într-o gaură ca un câine.
Sarah Corvus e o bombă cu ceas.
O ştim amândoi.
Bombele cu ceas contează numai pentru cei care au timp.
Adio, Jae.
Transmite-i complimente lui Will.
Spune-i că Tati îl salută.
Gărzi !
Dacă pot face o observaţie,
pari foarte inocentă şi drăguţă ca să serveşti în spatele tejghelei.
Ar trebui să fii dincolo cu ceilalţi.
În sfârşit. Nu sunt singura persoană care simte aşa.
- Ce să-ţi aduc ? - O bere.
Din partea casei.
Mersi.
Nu ne cunoaştem ?
Ne-am cunoscut pe scurt.
De fapt nu ne-am întâlnit.
- Unde ? - Ghiceşte.
Eşti în regulă ?
- Da. - Lasă-mă să mă uit.
E în regulă.
Eşti bine ?
Haide.
Soţul tău nu va afla.
Te rog.
Eşti bine ?
Lasă-mă să te ajut.
Respiră.
Aşa e.
Prima oară când implanturile din ureche şi ochi devin online.
E prea multă informaţie.
Trebuie să înveţi cum să o controlezi.
Şi să o opreşti şi porneşti când doreşti.
Te vindeci rapid.
Antrocitele îşi fac treaba.
Cine eşti ?
Tu cine eşti ?
Jaime !
Spune-le tuturor că Sarah Corvus îi salută.
Yo !
Cauţi ceva ?
Ai nevoie de ceva ?
Vino aici, baby.
Am ce-ţi doreşti.
Te rog.
Te rog, nu.
Nu...
- Eşti bine ? - Spune-mi ce mi-ai pus în cap.
Aproape am omorât un om,
Nici măcar nu am ştiut ce făceam. Ce mi-ai pus în cap ?
Cipuri microscopice au fost implantate în cortexul cerebral.
Tatăl meu... A dezvoltat tehnologia pentru armată.
Programul a fost destinat să ajute soldaţii din Golf cu membrele amputate.
Desigur a observat imediat aplicaţiile de luptă.
M-ai transformat într-un soldat !
Eşti echipată şi pentru un război.
- L-aş fi ucis. Aş fi făcut-o. - Nu, pentru că deţii încă controlul
- şi cu un antrenament adecvat... - Antrenament ?!
Suntem singurii care te putem proteja.
Lasă-mă să te protejez.
Cum mă vei proteja dacă ţi-e teamă de mine ?
Nu am dorit să ţi se întâmple asta,
nu am vrut, doar...
Nu am suportat să te pierd.
Nici măcar nu mai sunt eu.
Ba da. Eşti.
Hei !
Hei.
Trebuie să mă întorc la Becca. Nu o pot lăsa aşa.
Şi totuşi cu ce vă ocupaţi ?
E complicat.
Pune-mă la încercare.
Înaintarea mai departe a omenirii ce nimeni nu vrea să o recunoască.
Tehnologia a ajuns în punctul unde ficţiunea nu mai e ficţiune.
Ne luptăm să păstrăm acea tehnologie să nu încapă pe mâinile altora.
Cine decide ce e bine şi ce e rău ?
Dar Sarah Corvus ?
- Ce rol are ea în toate astea ? - Unde ai auzit numele ăsta ?
Unde ai auzit numele ăsta, Jaime ?
Will !
- Îmi pare rău.. - Doar rezista, bine ?
Unde e ?
Am nevoie de toată lumea.
Pauză !
Antrocitele din sângele tău pot filtra
orice impuritate din plămâni.
Unul din benefiicile de a fi o ciudăţenie.
Ce vrei de la mine ?
Sincer, nu sunt sigură.
Un partener de jogging ?
Cine eşti ?
Fără să fiu melodramatică în legătură cu toată treaba asta,
sunt Sarah Corvus.
Prima femeie bionică.
Deci, ce au înlocuit ?
Bănuiesc că ochii şi urechile.
Ce altceva ?
Mie mi-au schimbat ambele mâini şi picioare.
Doar un ochi.
Anthros nu era sigur de interfaţă optică.
Aşa că pe celălalt mi l-am făcut singură.
De asemenea şi o parte din piept.
Tai din mine toate părţile care sunt slabe.
Să-i dăm drumul !
Ai numai un braţ bionic.
Ar trebui să faci ceva în legătură cu asta.
Trebuie să faci ceva mai bine de atât.
Cum mă descurc acum ?
Nu-i rău.
Nu-i rău deloc.
Avem un bărbat de 33 de ani,
împuşcat în umărul stâng
Cerem asistenta de la Spitalul Mercy General.
Will va scăpa ?
Domnişoara Sommers !
Vroiam doar să mă uit la tine.
Cine sunteţi ?
Avem 50 milioane de $ băgaţi în tine
ai putea să mă consideri că şi proprietarul tău.
Ce vrei de la mine ?
Nu ştiu. Poate că ai murit acum 3 zile şi nu ai realizat asta încă.
- E o ameninţare ? - Nu exista agenţi liberi aici.
Mai devreme sau mai târziu trebuie să te decizi. Cam aşa merg lucrurile.
Cap, pierzi. Pajură, mori.
Bine ai venit în joc !
Dacă facem asta...
orice ar fi.
O facem cu condiţiile mele.
Dacă nu eşti de acord cu asta...
Ştiu de ce sunt capabilă acum.
Aşa că trimite pe oricine vrei.
Şi o să îi îngrop unul după altul.
M-ai înţeles ?
Apropo.
Sarah Corvus te salută.
Spune-i lui Jae că avem un candidat.
Ce faci ?
Nu am mai văzut luna de 1023 de zile.
Nu s-a schimbat. Să mergem.
Avem treabă.
Traducerea şi adaptarea : Snake_Eyes