Ne-am adunat astăzi aici ca să onorăm amintirea lui William Anthros.
Chirurg, profesor, fiu şi prieten de nădejde.
"Sunt viaţa şi învierea, " a spus Domnul.
"Cei care cred în Mine deşi aflaţi printre morţi, vor trăi.
"Şi oricine trăieşte şi crede în Mine nu va muri niciodată.
"Nu vă lăsaţi îndoială să pătrundă în inima
"Credeţi în Dumnezeu. Credeţi şi în mine."
- Eşti în regulă ? - Voi fi în regulă.
Jamie.
- Lasă-ne o secundă. - Da, bine.
- Trebuie să vorbim. - Nu, nu trebuie.
- Ascultă, ştiu că nu e momentul. - Mă voi întoarce la jobul meu
şi la viaţa mea şi voi pretinde că nu s-a întâmplat nimic din toate astea.
Aşa că nu mă suna.
- Cine era ? - Nimeni.
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext
Ştiri noi din Paradise Idaho :
unde autorităţile enigmatic au băgat în carantină micuţul orăşel de 200 de oameni.
Nu s-a prezentat până acum motivul oficial pentru care s-a instalat carantina.
Vom avea un cer înnorat...
Uite care-i treaba. Nu cunoşti pe nimeni cu adevărat.
Crezi că-i cunoşti.
Crezi că vrei să te măriţi cu ei şi să-ţi petreci restul vieţii alături de ei.
Şi până la urmă se dovedesc a fi nişte ciudaţi ce deţin un dosar legat de tine.
Ce ?
Nimic.
Vreau să-ţi spun că nu exista Domnul Potrivit.
De acum înainte, e Domnul Potrivit momentan.
- Bună. - Bună.
Scuze. Scuze. Eşti bine ?
- Cred că mi-ai rupt o coastă. - Scuze. Am devenit un pic excitată.
Am multe pe cap în momentul de fată.
Nu, nu, nu. Cred că trebuie să merg la urgenţă.
- Ce naiba faci ? - Oh.
- Ce faci, mă urmăreşti ? - Cine-i tipul ?
Este... cum te cheamă ?
- Steve. - Evident. El e Steve.
- Du-te acasă, Steve. - Mersi.
- Asta înseamnă să-ţi continui viaţa ? - Dispari.
Mi-ar plăcea. Dar picioarele astea, mâna, urechea
şi ochiul îmi aparţin. Costa 50 de milioane de $.
- Dacă ţi-aş plăti 20$ pe lună ? - Vreau să vii să lucrezi pentru mine.
- Am un job deja. - Lucrezi într-un bar, Jamie.
Nu ai fost niciodată la facultate. Şi stai aici şi te îmbeţi,
faci sex cu străini în wc-ul unui restaurant public.
Am fost acceptată la Harvard. Şi nu sunt la Harvard
pentru că am avut grijă de sora mea mică.
Cred că acum trebuie să vărs.
E în regulă, a trecut momentul.
Am uitat total ce spuneam.
Scoteai o grămadă de scuze, asta făceai.
- Doamne cum eşti ! - Ascultă-mă.
Ai putea face ceva cu viaţa ta. Ai putea face diferenţa.
De ce ? Că m-ai transformat într-o ciudată pe jumătate robot ?
Habar nu ai ce poţi face acum. E un dar.
Nu ţi l-ai dorit. Nu ai vrut asta.
Nu e cinstit. Dar asta eşti.
Şi nu o să stau prin preajmă
ca să văd cum tragi apă peste viaţa ta.
De ce avea Will un dosar atât de gros despre mine ?
L-am găsit în apartamentul lui.
Şi începea cu doi ani înainte de a-l cunoaşte.
Cine sunteţi voi ?
Bine...
suntem un grup clandestin privat dedicat
pentru oprirea organizaţiilor ticăloase de la terminarea civilizaţiei cunoscute de noi.
Sau şi mai simplu. Salvăm lumea.
Mi-ar prinde bine ajutorul tău. Te bagi sau nu ?
Categoric nu.
Şi acum cred că trebuie să vărs.
Femeia bionica Episodul 2 - Paradise Lost
Alo.
Ştiu că Becca a trecut prin multe.
Şi sunt foarte răbdătoare până la un punct.
Dar am o limită când se fumează iarbă în campus.
- Sunt de acord. - Acum, o putem exmatricula pentru asta.
Sau o putem împiedica să ia parte la activităţi şcolare,
ce include şi talentul arătat în vinerea asta.
- Ce ? Nu. - Becca.
Mrs. Buezy,
Vreau să vă asigur că iau acest incident în serios.
Becca va suporta repercursiuni acasă.
Şi vă promit că voi deţine controlul situaţiei.
Dar mi-ar plăcea cu adevărat dacă putem ridica pedeapsa
legată de show din discuţie.
De când Becca a intrat în departamentul teatral,
am văzut o mare diferenţă la ea.
E mult mai pozitivă, e concentrată pe şcoală.
Şi mă tem că dacă îi luaţi asta va avea un regres.
Decizia e a dumneavoastră desigur, dar aş vrea să cântăriţi bine
Oau. Bine, eşti de treabă. Mersi.
Ai fumat iarbă în vestiarul fetelor ? E un clişeu.
Mai întâi de toate iarba nu e un drog. Vine din pământ.
Uită-te la tine. Doar uită-te. E clar că eşti mahmură.
Taci. Doar taci.
Nu te poţi gândi şi la altcineva în afară de tine măcar odată ?
- Ce-i cu tine ? - Nu-i nimic.
Ştii la câte am renunţat pentru tine ?
Am fost la funeraliile lui Will
şi acuma mă cheamă directoarea la ea în birou ?
Nu ştiu, cred că ar trebui să mă mut cu tata.
Poate ar trebui. Ca aparent nu îmi fac treaba bine.
Dumnezeule.
- Câte pierderi de vieţi omeneşti ? - Am numărat 14 persoane din imaginile astea
dar sunt indicii că ar fi mai mulţi.
- De unde ai luat asta ? - E o înregistrare a unei camere de securitate.
O persoană de contact mi-a dat-o înainte să o confişte FBI-ul.
- Armată ce a spus ? - Mie ? Nimic încă.
Jonas, toată media a fost exclusă,
nu au idee despre ce se întâmpla.
E o muşamalizare totală.
Îmi pare atac biologic. Trebuie să intrăm înăuntru.
Bine, hai să... măcinăm un pic, să adunăm mai multe informaţii.
Ce ne lipsea acuma e să înfuriem armata.
Sunt atât de rea. Nu ştiu ce e cu mine.
Hei, dragă, tocmai ţi-ai pierdut logodnicul.
Şi sora ta se poartă cum se poartă.
Aşa că nu mai fii rea cu tine.
Bună, îmi pare.. Îmi pare rău că am întârziat.
- Ai întârziat. - Ştiu.
Nu i-ai spus aşa-i ? Dacă i-ai spus te omor.
- Hei, dragă, ce s-a întâmplat ? - Oh, nimic.
Am un sunet ciudat în ureche. Ce să-mi spui ?
Veşti mari. Tocmai am intrat la drept la Columbia.
- Oh Doamne ! - Mă vor. Am intrat.
Voi fi un avocat ticălos.
E minunat. Mă bucur pentru tine.
Şi cred că ar trebui să o vizitam împreună.
Oh da, vă rog.
- Ai fost în satul Greenwich până acum ? - Nu, nici măcar până la New York.
Pentru că am găsit un tip nemaipomenit acolo.
Şi poate că acum ar trebui să sărbătorim făcând cumpărături.
Mi-ar plăcea, dar am o întâlnire. Aşa că mergeţi voi.
Carly, felicitări. E nemaipomenit.
Mersi.
Citeşti "Ce culoare are paraşuta mea" ?
- Uh, da. Doar, uh.. - Nu, nu, nu.
E o carte foarte bună. Mi-a schimbat viaţa în întregime.
- Serios ? - Da.
Cum ?
Ei bine, am sfârşit prin a intra într-un grup non-profit
care vinde sisteme de epurare a apei către lumea a treia.
Poate ar trebui s-o cumpăr şi eu.
Hei.
- Jack Russell ? - Este. El e Scraps.
Şi nu i-am dat eu numele. Nepoata mea i l-a dat.
Am avut unul când eram mică. Aşa de drăgălaş.
- Antonio. - Jamie. Jamie Sommers.
Aşadar, Jamie Sommers, vrei o schimbare în viaţa ta ?
Nu ştiu. Tocmai am terminat o relaţie.
- De fapt a murit. - Oh. Îmi pare aşa de rău.
Nu ştiu de ce îţi spun ţie toate astea.
Câteodată e mai uşor să vorbeşti cu un străin.
Da.
Îmi pare că toţi prietenii mei îşi văd de viaţa lor şi
eu stau aici şi citesc "Ce culoare are paraşuta ta".
Poate e adevărat când se spune
"că ce nu te omoară te face mai puternic".
Nu ştii cât de adevărata e vorba asta.
Poate că ai nevoie de timp ca să-ţi dai seama ce are
de oferit lumii Jamie Sommers.
Bine ? Vino.
Suntem în a doua zi de criză în Paradise şi misterul e tot mai adânc.
Acest oraş mic în N-E-ul Idaho-ului
cu 201 de locuitori, a fost băgat în carantină.
Încă nu avem nicio veste despre motivul carantinei.
Dar poliţia a blocat toate drumurile de acces
şi a evacuat localităţile vecine că o măsură de precauţie.
Staţi cu Canalul 8 pentru că nici nu ştiţi ce pierdeţi.
Hei.
Ce faci ?
Haide.
Cum ai făcut asta ?
Da, ascult tot ce spui. Răspunsul e negativ.
Răspunsul e negativ şi e non-negociabil.
Da, da, da. Vorbim mai târziu.
Îmi cer scuze. Spărgeai cumva o celulă teroristă ?
E fata mea. La 16 ani e cam devreme pentru pastile anticoncepţionale, nu crezi ?
Oh, bine, cred că dacă e activă sexual,
- e mai bine să fie sigură decât să-i pară rău. - Cred că-i prea tânără.
- Nu vrei să ştii de ce am venit ? - Ştiu de ce eşti aici.
Ai salvat viaţa femeii ăleia şi acum crezi că,
"Jonas are dreptate. Pot avea un scop măreţ în viaţă."
Te rog. Simte-te liberă. Spune-mi.
- Spune cuvintele. "Jonas are dreptate." - Nu am să spun aşa ceva.
Oricum, cu treaba cu salvatul lumii aş vrea să încerc.
Iată regulile mele.
Trebuie să fiu acasă în fiecare seară la ora 7:00 să iau cina cu sora mea.
Nu lucrez în weekenduri
şi trebuie să o introduci pe sora mea într-un plan de sănătate.
Şi vineri seară acum, trebuie să fiu la şcoală la spectacol.
Face un rol din "Annie ia-ţi puşca".
Altceva ?
Da, urechea mea bionica prezintă un sunet ciudat.
O să lucrăm la asta. Trimite-l pe Pope.
Trebuie să-ţi fac cunoştinţă cu supervizorul tău.
De fapt, cred că deja voi doi vă ştiţi.
Bună, Jamie.
Lumea e mică, aşa-i ?
Am încercat să-mi pun un cercel.
- Nu ai pus un cercel în urechea mea. - Urechea ta ?
- Cum e acum ? - Sună în continuare.
- Bine şi acum ? - E.. nu.
Încă sună. E încă acolo.
- Acum. - E încă acolo.
Serios. Poţi descrie sunetul ?
Uh, e un fel de ton de apel numai că e mai tare.
- Oh. - Ce e ?
E probabil ceva pierdut undeva sau un anevrism cerebral.
Vă purtaţi de parcă aţi avea toate răspunsurile
dar, de fapt, nu ştiţi nimic despre treaba asta, aşa-i ?
Ah ! Am uitat să încerc încă ceva.
Încearcă... Ce faci ? Tu..
S-a oprit. Oh, Doamne.
Cremele Krispy sunt mereu binevenite. Mâncare, băutura, o îmbrăţişare.
- Nu se va întâmpla asta. - Ok, fă-mi o surpriză.
Nathan, e pregătită să înceapă antrenamentul ?
E toată numai a ta.
Deci nu a fost întâmplător că ne-am întâlnit.
Pretindea-i că eşti Domnul Sensibil.
Aşteptând ca eu să ridic "Ce culoare are paraşuta mea ?"
Nu, faptul că ai ridicat cartea "Ce culoare are paraşuta mea ?"
nu a fost ceva controlat.
- Şi nu deţii un Jack Russell. - Nu.
Dar ştiai că am avut unul când eram mică şi ai mers şi ţi-ai luat unul.
De fapt, l-am împrumutat de la magazinul de animale de vis-a-vis.
- Avea nevoie de o ieşire. - Asta merge la toată lumea.
De ce ai intrat într-o conversaţie profundă cu mine la librărie ?
Vroiam să aflu dacă eşti compromisă.
Dacă eşti de la altă agenţie.
- Mai sunt şi alte agenţii ? - Vom ajunge şi acolo.
Şi ce ai aflat ?
Am aflat că eşti deşteaptă, onestă,
că nu ştii cine eşti acum şi că eşti tristă.
Ce e cu antrenamentul ? Trebuie să mă caţăr pe pereţi ?
Asta depinde de Jae.
Nu ţi se pare cunoscut ? Sarah Corvus ?
Exact aşa a venit la tine. La fel cum te-ai apărat.
Acum, ai demonstraţia, cea programată în memoria muşchilor.
Programarea de luptă.
Cunoscând-o pe Sarah, se calibra pe ea cât şi pe tine.
Crezi că e suficient că ai maşini în tine ?
Că eşti invincibilă. Maşina e zero fără femeie.
Vom merge peste demonstraţie, Jamie. Cu mult mai departe.
Poţi alerga cu 97km/h. Poate şi mai rapid.
Şi ai atâta putere în braţ că poţi sfărâma o cărămidă.
Şi poţi îndoi oţelul cu o strângere.
Parcă aş fi Superman.
Ai 2020 de viziuni, ce înseamnă că poţi vedea de la 610m
ce alţii pot vedea de la 61m.
Urechea ta poate izola o conversaţie de la 3.2 km depărtare
ca şi când ar fi în faţa ta.
Acum Jamie, dacă îţi cimentuieşti îndemânările,
poţi deveni una din cele mai puternice arme ce a fost vreodată creată.
- Dacă vei eşua, vei înnebuni. - Asta s-a întâmplat cu Sarah Corvus ?
A înnebunit ? De asta l-a ucis pe Will ?
Nu ştiu.
Erai îndrăgostit de ea ?
De unde ai auzit asta ?
Sunt barmaniţa. Noi auzim lucruri.
O mai iubeşti încă ?
Nu ştiu dacă dragoste e cuvântul.
Ne-a omorât 14 agenţi şi i-am tras un glonţ în cap.
Pot vedea cum experienţa aia poate marca o persoană.
Sunt loial agenţiei. Orice aş simţi,
Sarah Corvus este duşmanul.
În regulă. Alege-ţi otrava. Ce va fi ?
Tragi de fiare, faci sprinturi, ridicări ?
Am o idee mai bună. M-ai bine mai lăsa singură cu câţiva tipi răi.
Haide.
Nu eşti gata. Şi în plus de asta, nu e decizia mea.
A cui este ?
Jonas, trebuie să plec la Idaho.
De situaţia din Idaho se ocupa FBI-ul, CIA-ul şi armata.
Lasă aşadar guvernul să se ocupe de criză.
- Şi dacă Paradise e doar un test ? - Un test pentru ce ?
Nu ştiu. Lasă-mă să merg şi voi afla.
Unchiul Sam nu ştie aşa de bine ca mine jocurile.
Ai nevoie de cineva care să-ţi acopere spatele. Jae lucrează la cazul Sarah Corvus.
- Restul ori sunt morţi ori ocupaţi. - Aş putea merge eu cu ea.
- Nu sunt un fan al trasului cu urechea. - Mă va încetini.
- Sunt cu mult mai rapidă ca tine. - Numai la alergare. Jonas..
Nu e rea ideea unui test pe teren.
Stai aşa o secundă.
Ţineţi-mă la curent. Să generăm o listă cu suspecţi.
Şi eu am biroul antifonat.
- Mişto maşina. - Ştiu.
- GTO din '72 ? - De ce eşti aici ?
Nu am..
Nu, de ce ai vrut să vii cu mine ?
Am vrut să fac altceva decât
să stau şi să mă gândesc la Will.
Pare logic.
Aţi fost apropiaţi ?
Primul lucru care te învaţă în jocul ăsta e să nu te apropii de nimeni prea mult.
Cum îi poţi spune un joc ?
Al doilea lucru ce te învaţă.
Ochii deschişi, gura închisă.
Opreşte, opreşte.
Doamnă, e o zonă interzisă.
Sunt aşteptată.
Şi ea cine e ?
E muşchiul meu.
În regulă, treceţi.
E în regulă. Las-o să treacă. Las-o să treacă.
- Marty. - Aici în spate.
Marty lucrează pentru CDC.
Are impresia că eu lucrez la Departamentul Agriculturii.
Mereu e Departamentul Agriculturii ?
E orice ce ne poate face să intrăm.
Dacă nu-ţi place asta, mai am încă 200.
Unde-s ţinuţi supravieţuitorii ?
Nu sunt supravieţuitori. Toţi sunt morţi.
- Eşti bine ? - Cum poţi fi aşa de relaxată ?
Dacă te consolează cu ceva, azi e o zi grea.
Cu adevărat rea.
Oamenii nu au dreptul să ştie despre asta ?
Cu ce i-ar ajuta ? S-ar panica mai mult.
Adevărul e că nu vor să afle. Uită-te la tine.
Abia ai aflat şi ai fi vrut să nu fii ştiut.
Scuză-mă.
- Jonas. - Da. Care-i treaba ?
- Întreg oraşul e mort. - Cum ?
Un gaz sintetic denumit DMC30.
- Ce ştim despre el ? - Totul. Noi l-am construit.
Suntem în siguranţă acum. A fost toxic doar pentru 12 ore.
Intru în interior să iau mostre şi să găsesc sistemul de distribuţie.
Dar dacă am dreptate cu asta e prima piesa de domino...
- O să pun o echipă să stea în aşteptare. - Am crezut că nu avem pe nimeni.
Voi închiria câţiva oameni. O să-l sun pe Halliburton.
Deci voi aţi dezvoltat toxina care a produs toate astea.
Nu poţi să nu mai tragi cu urechea ?
Aş face-o dacă mi-ar spune cineva ceva.
Pe aici.
Consiliezi cupluri ? Ştii unde să mă găseşti. Sarah.
Punctul de securitate situat la 322km N-E de Paradise a avut o breşă.
- Cum adică a avut o breşă ? - A fost un apel de avertizare primit
şi am pierdut legătura.
Să evacuăm tot personalul non-combativ.
- Oh, cine-i acolo ? - Jamie şi Ruth.
Ai trimis-o pe Jamie Sommers ?
Este cu noi doar de trei zile. De ce ai face una ca asta ?
Cât timp mai avem ?
Aud pe cineva.
E probabil de la TV.
Nu.
Aruncă periuţa. Pune mâinile la ceafă.
Ce faci aici ?
Pot să scuip ?
Ruth, ce faci ? Pune arma jos. E doar un copil.
Unde-i bunica ?
Trebuie să vorbim.
Domnule Park, e o plăcere să vă avem din nou oaspete. A trecut ceva timp.
Soţia vă aşteaptă sus.
Ai fost mereu bun în a urmări instrucţiuni.
Nu o să mă omorî de două ori, aşa-i ?
Sarah.
Aniversare plăcută.
Oh, Doamne. Eram în vizită la bunici.
Se purtau bine cu mine.
Ce a produs asta ?
Este exact ceea ce încercam să aflăm.
De ce sunt eu singură supravieţuitoare ?
Şi eu aş vrea să ştiu asta. Poate mă poţi ajuta.
Cum ?
Îţi aduci aminte ceva legat de dimineaţa asta ?
Ceva neobişnuit ?
Era un camion ciudat ce se plimba pe aici noaptea trecută.
- Cum adică ciudat ? - Nu ştiu.
Părea că unul din camioanele alea mari de combustibil.
L-am văzut când mă întorceam acasă. Făcea cercuri în jurul oraşului.
Mă întorc imediat. Stai departe de probleme.
- Mă simt ca o ciudată. - Parcă ne înrudim.
- Tu ? - Nu pari a fi ciudată.
A arăta într-un fel şi a fi altfel e un lucru pe care-l cunosc.
Confirmare... Da, domnule. Siguranţa e ridicată.
Verifică celălalt cvadrant. Gata de a intra...
Ai raportat deja ?
Oau, oau. Hei, hei. Nu avea teamă. Bine ?
Suntem tipii cei buni.
Trebuie să te scoatem afară de aici. Au avut loc un lanţ de complicaţii.
Ne apropiem de fată acum.
Bine.
- Poţi fugi ? - Da. De ce ?
Fugi.
Sunt în mişcare !
Împrăştierea !
Cine-s tipii ăştia ? Nu înţeleg. Ce se întâmpla ?
E în regulă, stai liniştită. Cine eşti tu ?
Uh... e o poveste lungă. Vei fi în regulă.
Vor veni să ne ajute. Acum stai liniştită.
Parcă spuneai să nu facem zgomot.
Nu pot vorbi acum.
Unde naiba e tricoul meu cu Tenacious D ?
Nu e un moment prielnic acum.
E în regulă atunci.
Pentru că am vrut să te anunţ
că tata a fost de acord să mă mut cu el.
Aşa că nu trebuie să-ţi mai faci griji legate de mine.
Continuă să-ţi trăieşti viaţa ta minunată.
Becca, nu fă nimic până nu ajung acasă. Vreau tricoul ăla.
- Cine a fost ? - Sora mea mică. Mă urăşte.
Oh.
Vine cineva.
Ridică-te, acum ! Acum, acum !
Am spus acum !
- Vivian, eşti bine ? - Uh-huh.
Căţea.
- Jamie ? - Trebuie să ieşim de aici.
Chiar acum.
Au artilerie grea şi vin încoace.
Bună treabă.
Le vom lăsa un cadou mic.
Mişcă, mişcă. Să intrăm. Addison, eşti de pază.
Billings, acoperă-l.
La pământ !
Jos, jos ! Jos, jos !
Aruncaţi armele. Am spus să aruncaţi armele !
Cred că nu am întârziat mult.
Cine sunteţi voi ?
Suntem de la Departamentul Agriculturii.
Cred că m-ai prins.
Şi acum ce facem ?
Nu sunt sigur.
Cred că oricum ar fi voi afla.
Aşa şi eu.
De ce ai făcut-o ?
Nu deţin controlul.
Aşa cum ţi-am spus şi atunci... Nu deţineam controlul.
Cred că m-a virusat cineva.
Te-am privit cum mureai.
- Şi.. - Ştiu.
Nu ai avut o altă alegere.
- Eşti bine ? - Cred că da.
Îţi mulţumesc pentru tot ce ai făcut.
Ea e.
E singura care a supravieţuit ?
Cu siguranţă are imunitate la gaz.
Aşa că acum trebuie să aflăm dacă mai e acolo
- şi cine o are. - Cum facem asta ?
Las-o în seama mea.
Uite cum stă treaba, nu-mi place cum sună vocea mea,
aşa că te voi mai întreba o singură dată unde se afla DMC30.
Şi de unde pot lua o mână de bărbaţi care se îmbraca aşa ciudat ca tine.
Sau... voi lua o pereche de cleşti de strâns
şi îţi voi arăta un lucru mic pe care cineva mi l-a arătat şi mie odată.
- Da ? - Ruth avea dreptate.
Paradise a fost doar un test.
Vor da drumul la 20 de camioane în seara asta.
În regulă, vin acolo.
Mai sunt 15 minute, domnule.
Mă duc să pun actele în camioane.
Echipă.. intraţi. Mergi, mergi, mergi.
Intrăm.
Culcaţi-vă la pământ !
La pământ ! Culcaţi-vă la pământ !
Jos ! Stai jos, stai jos, stai jos !
Să vă văd mâinile ! Să vă văd mâinile !
Domnule.
Camioanele de gaz din curte... încărcate cu DMC30.
Bună treabă.
Springfield, Jackson... Portland. Tipii ăştia nu glumeau.
Ori gândeşti că am salvat zeci de mii de oameni..
ce sentiment minunat ?
Sau gândeşti că ştiai că lumea e un loc înfricoşător,
dar nu ştiai că e chiar aşa.
Şi vrei să fugi undeva şi să te ascunzi. Care din astea e ?
Amândouă.
Îţi datorez nişte scuze.
Nu trebuia să te trimit aici. A fost prea devreme.
Nu, nu a fost. Am intrat.
E bine să te avem cu noi, Jamie Sommers.
Eşti aşa de minunată. Eşti o vedetă.
- Ai fost cea mai bună. - Taci.
- Pe bune ? - Da.
Uite, vreau doar să-ţi spun.. să stai cu mine.
Aşa trebuie să fie. Nu vei stă niciodată cu tata.
Eşti sigură ?
Parcă te trag în jos câteodată.
Eşti singurul lucru din viaţa mea care contează acum.
Şi nu mai vreau să pierd pe nimeni.
- Ai de gând să plângi ? - Nu voi plânge.
Te rog să nu plângi că sunt oameni în jur.
Haide să mergem să mâncăm ceva.
- Haide. Ce ai vrea ? - Pizza ?
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/55ata Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari