Bine, a fost...
- Da, a fost... - Uimitor.
Şi o uriaşă greşeală.
- Uriaşă. - Uriaşă.
De ce continuăm să facem asta?
Păi, ştii, n-o facem. Vreau să zic, câte au fost?
- De două ori în anul trecut? - 3.
- Patru dacă numeri şi filajul ăla. - Bine, ştii ceva? Ăla nu a fost sex.
Poate pentru tine nu. Dar... asta este.
Ştii ceva? Ai dreptate. Dar, vreau să zic...
nu este ca şi când am face ceva rău.
- Mă refer, că tu şi Drew sunteţi... - Am avut nevoie de o pauză.
Pentru a câştiga perspectivă. Dar, asta nu ajută.
- Şi de aceea s-a terminat. - Gata.
- Este al meu. - Da.
Booth. Da. Adresa.
Ştii, eu...
Nu. Şi eu. Trebuie să-l iau pe Parker de la şcoală.
Ştii ceva? Asigură-te că-i aduci revista pe care i-am luat-o.
- Iubeşte asta. - Da, sigur.
Telefonul agentului Booth.
Bună. Doctorul Brennan. Agentul Booth este... disponibil?
Disponibil? Da, Dr. Brennan. Eu...
- Da, Bones. Ce se întâmplă? - Nimic.
Voiam să văd dacă ai primit telefonul şi dacă vii să mă iei sau...
Da. Va trebui să mă întâlnesc cu tine acolo, bine?
Bine, pa.
- Te gândeşti că ea a crezut... - Nu. Nu, avem un copil împreună.
- Este normal să fim împreună - Aşa este.
- Nu este ca şi când nu s-a întâmplat. - Nu.
Exact. Bine, ai terminat la baie?
- Da. - Bine, mulţumesc.
- Scuze dacă am întrerupt ceva. - Ce? Nu.
- Nu, n-ai făcut-o. - Bine.
În regulă. Dar dacă trebuie să ştii, Rebecca, fosta mea...
A trecut pe la mine pe acasă
să aducă o revistă pe care i-am luat-o lui Parker.
Bine.
S-a întâmplat să răspundă la telefon. Asta e tot. Ştii?
Nimic mai mult, nimic mai puţin.
Îmi pare rău. Am spus eu că ar trebui să ştiu?
Foarte drăguţ.
Vârstă şi sex nedeterminat. Victima scufundată într-o cadă cu...
ceva ce mirose a corozive domestice.
- Mirosea mai mult ca şi... - Acid de spălat, înălbitor.
Scufundată de 3 până la 4 zile.
În regulă, spui că a fost aici în tot weekend-ul, dizolvându-se?
Acordând corozivelor timpul necesar ca să-şi facă treaba ucigaşă.
Scuzaţi-mă. Pot interveni, vă rog?
Da, Sunt Pete Valero. Sunt contractantul.
Bine
Da. Am venit imediat ce...
Pot fi probe doveditoare acolo.
Aş spune că majoritatea sunt acolo înăuntru.
Am nevoie de Zack să mă ajute să extrag rămăşiţele
şi orice s-ar găsi dedesubt.
N-ar fi mai uşor dacă am lua toată cada?
Nu, nu, nu, aşteaptă. Cada aia este...
Este o Godiva 3000. Chestiile astea nu-s ieftine.
Crezi că cineva va mai avea nevoie de această Godiva 3000 după asta?
Păi, de ce trebuie să ştie?
Uite, eu spun doar că, la locuinţe închiriate...
- Guvernul vrea fiecare ban numărat. - Îţi voi face rost de o reţetă...
dacă îmi poţi spune de ce şeful acestei afaceri îşi face apariţia chiar acum.
Am fost la dentist. Am primit un apel în mijlocul unei lucrari.
Cine ar ştiut... că mi-ar fi fost mai bine acolo?
- Ştii cine este? - De unde să ştiu?
Am peste 200 de muncitori numai la şantierul ăsta...
ca să nu mai menţionez toţi copii şi...
vandalii care trec pe aici în fiecare weekend.
- Dumnezeule. - Doamne. Bones!
- Aşteaptă acolo. - Este doar piele.
Bine, voi avea nevoie de fereastra aia...
...o furculiţă şi o platformă. - De ce?
Tu m-ai chemat. Vrem răspunsuri...
...cada merge cu noi.
BONES - 2x05 "The Truth in the Lye"
Traducera şi adaptarea: Lucian_42 Sincronizare: Viorel Zaharie
Jos. Mai jos, mai jos, mai jos. Continuaţi. Coborâţi.
Bine!
- Va fi distractiv. - Ar trebui să-mi aduc camera video.
S-ar putea să am nevoie de un Compazine.
Nu va fi nevoie. Distracţie nu, video nu, vomă nu.
- Şi din nou... - Trebuie să ne grăbim.
Chimicalele alea ne mănâncă victimele.
Este vreo şansă să fi fost pusă aici când a fost încă în viaţă?
Dacă găsim funie sau bandă adezivă pe cadavru,
aş putea spune că sunt şanse bune.
Bine, oameni buni. Hai să începem cu cine este.
Ne vom îngriji de motiv şi "cum" mai târziu.
Dar dacă găsim motivul prima dată, ne vom bucura.
- Totuşi"cine'' este chiar prioritar. - "Cine" este clar că nu se va schimba.
Dar urmele s-ar putea, dacă nu ne grăbim.
- Care este greutatea de plecare, Zack? - Greutatea de plecare este 542.13.
Cada în sine cântăreşte 200 pounds. Capacitatea este de 34 de galoane.
Care la 8.3 pounds un galon ajunge la 270, 275.
Şi două treimi plină face 180...
punându-l pe tipul ăsta la o clasă de greutate de 80 kg.
Grăsimea se ridică întotdeauna.
Sau, în cazul ăsta, grăsime corporală topită.
Îi voi măsura volumul ca să-i determin tipul corpului.
Voi începe prin separarea lucrurilor chimice de cele organice.
Şi ştiu că aţi cerut o strecurătoare de vreun fel Dr. Brennan...
Dar m-am gândit că asta nu va fi necesară.
Pentru bucăţile mari poate.
După aceea, bătrâne MacZacky, ia-te de corn cu cei de la mortuare...
şi spune-le că vreau două echipe de strecurători de apă aici URGENT.
Se enervează când le spun numele tău.
Atunci spune-le de două ori.
Vorbeşte despre dovada din budincă.
Chiar şi pentru mine, asta este dezgustător.
Asta a fost prea mult chiar şi pentru Booth?
El încă îi interoghează pe muncitorii de la şantier.
Să sperăm că este destul craniu aici pentru o reconstrucţie parţială.
Am lucrat şi cu mai puţin.
Femurul drept este fără rotulă şi fragil.
Măduva este practic gelatinizată.
- Victima noastră este cam în vârstă. - Păi, ăsta este un mic salt.
Nu tocmai. Zack, stai pe loc.
Este un înlocuitor al şoldului.
Lucrurile astea deobicei nu vin cu numere de serie gravate?
Astea nu. Se pare că chimicalele au dizolvat şi asta.
Deci unde este domnul Tub o' Lard? Mi-am închipuit că-l vor aduce aici.
Untură am destulă.
Restul din el este în "camera groazei'' în care-i este locul.
Deci atunci pata asta galbenă este...
Grăsime. 9.3 litri până acum.
Doamne. Booth, sunt sigur că vei vrea să vezi şi asta.
- Ce este asta? - Ghiceşti?
- Poate că nu, Zack. - Este portofelul victimei noastre.
Poţi să crezi asta? Scrisori, bani, cărţi de credit...
fiecare bucăţică de identificare este complet emulsificată.
Ştii ceva, Zack? Aş vrea să merg înapoi la vechiul aranjament...
unde nu vorbeşti cu mine direct, bine?
Strecurătorile mele de apă au ajuns?
- Da. Aşa i-am găsit portofelul. - Bine, şi care este esenţa aici?
Să faci ce acel portofel n-a putut face.
Acum aş spune că victima noastră este un ectomorf.
Subţire, liniar, caracteristici înguste.
Şi, am auzit că te-ai întors la fosta.
- Scuză-mă? - Rebecca, exact?
Depănăm vechi amintiri?
Voi continua să cern doar.
- Da. Dr. Brennan ţi-a spus? - Relaxează-te.
- A făcut-o, nu-i aşa? - Toţi avem slăbiciunile noastre.
Nu. Nu avem, e bine?
- Eu nu am. - Te rog, Seeley.
Ca şi cum n-am fi trecut prin destule ca să ştiu mai bine.
- Eu nu bârfeam. - Chiar aşa?
Atunci tu cum ai numi asta?
- Vorbim despre lucruri comune. - Grozav. Deci acum eu ce sunt?
- Cel mai fibros din lume? - Nu tu, comportamentul tău.
A fost un exemplu ca la carte de cât de neajutoraţi...
putem fi noi primatele evoluate cu solicitările noastre biologice.
Eu nu sunt neajutorat.
- El nu este în vârstă. - Nu-mi pot controla...
- Cine? - Victima noastră.
Vezi celulele astea ale măduvei?
Lipsa de colagen indică osteogenesis imperfecta.
Boala oaselor fragile.
Şi asta ar trebui să-mi spună că nu este... bătrân?
Nu neapărat. Dacă nu eşti neajutorat atunci de ce te culci cu ea?
Chiar nu-mi amintesc să fi spus că am facut-o.
Nu a trebuit s-o faci. Aş fi putut s-o aud în vocea ta.
Puteam de asemenea să dau peste voi făcând sex.
- N-ai făcut-o şi noi n-am făcut-o. - N-ai de ce să-ţi fie ruşine, Booth.
Oamenii acţionează după o ierarhie de nevoi şi sexul este foarte susclasat.
- Este o inevitabilitate antropologică. - Mulţumesc, Bones.
Apreciez că mă răcoreşti cu inevitabilităţile tale antropologice.
- Sigur. - Oricând.
Ştii, dacă victima ta avea boala oaselor sfărâmicioase,
ar putea fi găsit pe vreun site Web de vreun fel. Ar putea fi listat acolo.
Nu-ţi fie frică, iubito. Nu sunt date oficiale.
Dar am urmărit 8 cazuri de boală de oase sfărâmicioase în zona asta.
- Câţi din ei sunt bărbaţi adulţi? - Dă-mi o secundă.
- Ce se întâmplă? - Cu ce?
De obicei când eu scriu, tu vorbeşti.
Voi doi nu n-aţi încetat niciodată să vorbiţi.
- Păi, noi n-am încetat să vorbim. - Sau poate n-am, n-am... n-am.
Bine.
Numărul bărbaţilor adulţi cu boala oaselor sfărâmicioase...
în zona metropolitană este...
zero, la fel şi numărul femeilor adulte.
- Ăştia sunt toţi copii. - De ce asta? Rată mare a mortalităţii?
Nu. Când O.I. este fatală, este în principal la copii.
- Şi doar în cazurile severe. - Deci tipul nostru are un caz mediu.
De tip I. Aproape de statura normală...
oase ale încheieturilor fragile, fără... sclera albă.
- Boala asta este ereditară? - Cazurile medii s-ar putea.
Formele mai severe, tipul II şi III...
sunt deseori rezultatul unor mutaţii genetice.
Dar dacă tipul nostru
este de tip I şi copii l-au moştenit de la un părinte...
Atunci tot ce trebuie să facem este contactăm familiile acestor copii...
şi să aflăm cărui copil îi lipseşte tatăl.
- Păi, stai să printez lista. - Printează două.
Ne vom despărţii.
- Doamna Seaver? - Da?
Sunt Dr. Brennan de la Jeffersonian Institute...
lucrez în colaborare cu F.B.I.
F.B.I.? Asta are vreo legătură cu Larry?
Ăsta ar fi soţul dumneavoastră, Lawrence Seaver? Tatăl lui Raymond?
Nu a răspuns la telefon de zile întregi.
Am lăsat atâtea mesaje. Te rog, intră.
- Meerkats de la... - Ray, iubitule.
- Avem companie. - Cine este ea?
- L-au găsit pe tata? - Numele meu este Temperance, Ray.
Şi sunt aici doar pentru a pune câteva întrebări.
- Soţul dumneavoastră a dispărut de... - Joi.
Noi nu ne-am gândit la el ca dispărut.
A plecat în călătoria de afaceri din fiecare săptămână.
Dar nu omite niciodată să ne sune.
- Asta trebuie să doară. - Nu aşa mult.
- Sunt obişnuită cu asta. - Ray are boala oaselor sfărâmicioase.
Este doar o formă medie, ca a lui Larry.
- Crezi că-ţi pot semna hârtia? - Desigur. Aduc un pix.
Doamnă Seaver, trebuie să împrumut fotografia asta.
Bine. De ce?
Păi, am găsit un cadavru.
Doamne.
Îmi pare rău, n-am putut face mai mult.
Craniul s-a destrămat mai repede decât am putut eu să-i adaug un chip.
Nu sunt sigur ca avem o potrivire cu aşa puţine probe cu care să lucrăm.
Bine, să-i dăm drumul. Îl avem pe tipul nostru.
- Ce? - Mama şi fiica ei, în Maryland.
Tată dispărut de Joi.
- Cine este aici? - Mama şi fiul în Virginia.
Tatăl lipseşte de Joi.
Al meu este Lawrence Turner, 35, electrician comercial.
Şi eu îl am pe Lawrence Seaver, 35.
- ...este... - Electrician comercial.
Doamne.
Cred că bătrânul Larry are două soţii.
Mai mult: două vieţi.
Asigură-te că Jenny îşi ia medicaţia.
Şi spune-i că Mami o s-o vadă dimineaţă.
Mulţumesc, Betty.
- Ce vârstă are fiica dumneavoastră? - Şase ani şi jumătate.
Ea cu Larry, au o legătură specială.
- Boala oaselor sfărâmicioase. - Ştii ceva despre asta?
Ea are tip 1, ca şi soţul dumneavoastră?
El s-a simţit totdeauna vinovat de asta.
El o iubeşte nebuneşte, pe amândouă.
Doamnă Turner, soţul dumneavoastră a vorbit vreodată
despre vreun conflict la serviciu?
Niciodată. Toată lumea îl iubeşte pe Larry.
Este amuzant, isteţ, muncitor.
Asta îl ţine atât de mult plecat din oraş.
Da, despre asta... nu m-am gândit
că electricienii sunt chemaţi să fie departe de casă atât de mult.
Este doar atât de ofertat.
Şi nu că nu pot să fac ceea ce pot face.
- Cum ar fi ? - Predau. Ştiinţă de gradul 8.
- Am înţeles. - Aşa că trebuie să călătorească.
Merge acolo unde sunt şi bani. Nu că s-ar plânge vreodată.
Face întoarcerea la noi toţi mai dulce, spune el.
Doamne! Ce vom face?
Vreţi să mă scuzaţi doar un moment. Îmi pare atât de rău.
Femeile astea trebuie să afle adevărul despre soţii lor.
- Ar putea fi în tovărăşie. - Tovărăşie?
Dacă au aflat într-un fel că Larry se întâlnea cu amândouă,
l-ar vrea amândouă mort.
- Bine, ce facem acum? Le întrebăm? - Nu, nu, nu.
Totul este sub control.
Doamna Turner, vreţi să veniţi cu mine vă rog?
Pe aici. Aşteptaţi pe holul pentru vizitatori.
Nu vom sta mult. Serviţi-vă cu o ceaşcă de cafea.
Mulţumesc.
- Asta este camera de interogare. - Nu în seara asta.
Frumoasă mişcare cu posterele cu pisici.
- Despre cine vorbeşti? - Cuplul ăla din interior.
Agentul Curry şi Moran. Ei au pregătit camera.
Nu voi mai bea niciodată cafea de la F.B.I.
Oricând eşti gata, Charlie.
Ştii că eram pe punctul de a mă căsători cu ea?
- Agent Curry? - Rebecca. Fosta mea.
- Puteţi vorbi despre ea acum. - Da, a rămas gravidă.
Eu am vrut să fac ceea ce trebuie, dar, ştii, ea a spus nu.
Mi-ai mai spus asta. Nu că ai fi spus vreodată de ce.
Păi, aspecte ale slujbei mele.
A vrut să înceapă propria-i carieră. Ea a vrut să termine şcoala.
Singură cu un copil?
Logic. Nu-i aşa? Tu aplici logica?
- Tu încă o mai iubeşti? - Nu ca... înainte. Nu aşa.
Atunci de ce nu poate fi doar sex?
Nu este nimic cu "doar'' sex, Bones.
Dar toate mamiferele au nevoie de el.
Eliberează serotonina. Grăbeşte endorfinicele.
Natural, ai căutat-o cu cineva cu care împarţi un raport sexual.
Raport, exact. Ăsta-i cuvântul.
Eu stiu când am nevoie de o eliberare...
este o formă de partener sau doi sunt... sigur că puteam suna.
Bine, Bones. Mulţumesc foarte mult. Mă simt mult mai bine acum?
Să-i dăm drumul.
Serveşte-te cu cafea, Doamnă Seaver.
Oh, bine. Foarte inteligent.
Păi, este datoria mea, Bones. Ştii, cu asta îmi câştig existenţa.
Ei nu seamănă cu... Aşteaptă.
Pot fi deasemenea în camere separate.
Făcându-le fie mari actriţe care sunt în tovărăşie...
Sau... n-au nicio idee despre ce se întâmplă.
Cum ar putea aceste femei să nu ştie?
Brennan a fost foarte sigur că nu ştiu.
Şi aparent încă nu ştiu. Booth vrea să aştepte şi să le spună.
Ce să aştepte?
- Să facă apel la tupeu? - Poate.
Nu vreau ca femeile astea să se afle la înmormântare.
Voi lua un scaun în rândul din faţă pentru asta.
Scuze. Am spus asta cu voce tare?
Nu aţi găsit încă ceva asemănător unei arme în cadă?
Încă nu. De ce?
Aceste fragmente de craniu pot fi ca şi cartonul ud la simţ...
dar sunt destul de sigur că ne uităm la o traumă de obiect contondent.
- Aprob asta. Formă brutală de "V". - Unghi de 2 până la 4 poate?
Petele de sânge de la locul impactului. Ar putea fi lovitura mortală.
Omorându-l înainte de a fi scufundat în leşie. Oh, ferice zi.
Am izolat agenţii corozivi.
Hipoclorit de sodiu, hipoclorit de calciu şi acid hipocloric.
- Accesibil la orice magazine. - Noroc că n-a explodat cada.
Practic a explodat. Împreună cu dinţii...
Tot găsesc bucăţele de cupru din corpuri.
Asta este ceea ce este?
- Nu. Asta ar fi o bentiţă de nuntă.. - Aur şi platină legată cu o panglică.
Conservată în dragoste adevărată, fără îndoială.
- Un metal pentru fiecare casnică. - Oameni buni...
putem cel puţin să inprovizăm un fals sentiment al bunei-cuviinţe?
Nu mă pot abţine. Seamănă cu Jerry Springer.
În primul rând, cum poate cineva să jongleze două soţii?
Nu mă pot gândi la feluri.
Bineânţeles, manipulare, vreau să spun, literalmente...
Eu am un bisturiu.
Poate s-a autodizolvat ca să nu mai fie mai mulţi ca el.
- Voi merge în iad, nu-i aşa? - Îţi voi păstra un scaun.
Nu. Nu scumpul domn Seaver !
- Nu poate fi el. - Da.
Păi, acela înăuntru este şeful tău?
Vreau să zic, cine ar face aşa ceva? Toată lumea îl iubeşte pe om.
Păi, ştii, nu toată lumea.
Ce se întâmplă?
- Domnule Valero, nu veţi crede. - Agent Booth. Ne-am întâlnit ieri.
A fost domnul Seaver. Asta a fost în cada de baie.
Aşteaptă. Larry? Electricianul?
- Da. Larry electricianul. Acum... - Fiu de căţea!
Acum nu-mi mai voi vedea banii deloc.
Ştii, trebuie să spun, Pete...
eşti prima persoană pe care l-am întâlnit
care a avut cuvinte urâte de spus despre Larry.
Păi, tipul are un stil de lucru cu oamenii. Sau a avut.
Şi eu îl plăceam înainte să devină şmecher.
Şmecher?
Am cantat cu tipul 85 de miare pentru piesele electrice.
Săptămâna trecută, l-am prins pe inspector umblând pe aici
şi m-a pomenit pentru materiale ieftine.
Întrerupătoare sub-standardizate, G.F.I.-uri insuficiente.
- Pe ce s-au dus cele 85 de miare? - Exact ce l-am întrebat eu pe Larry.
"Arată-mi chitanţele'' am spus. Ce primesc?
Plângeri şi proastă contabilitate... sănătatea fiilor, probleme cu soţia.
Soţia lui?
Da. Parcă eu n-aş avea propria soţie, nu-i aşa?
Ştii, îţi dai seama, Pete, că tot ce-mi spui tu mie...
sună mai mult a motiv.
- Grozav. Am nevoie de un avocat? - Nu ştiu. Spune-mi tu.
În regulă, uite.
Nu pot spune că n-am fost destul de supărat ca să-l vreau pe tip mort.
Dar întotdeauna, cad înapoi în codul vechilor ani.
"Nu poţi stoarce bani de la un mort?"
Îl cunoşti.
Păi, ştii, conform codurilor, este foarte limitat constructorilor.
Nu, nu, nu. Este codul nostru. Poţi să verifici.
Nu, nu. Poate mai târziu.
Se-ntâmplă cumva să ai nişte scrieri de mână de-ale lui Larry la dosar?
- Conturi? Chitanţe? - Da, da. Sigur.
Cred că m-am împiedicat de o anomalie, Dr. Saroyan.
Arată ca o fractură a osului cubitusului.
- Dar nu este. Este fildeş. - Dintr-un colţ al unui elefant mic?
Am sperat ca voi să ştiţi. Dacă aţi observat aceste indentaţii.
Ca urmele de dinţi pe un creion. Vezi ce poate face Angela din asta.
După aceea, vreau să te întorci la locul crimei cu pozele pe care le fac.
Vezi ce poţi găsi de formă şi dimensiune aproximativă cu această rană viguroasă.
- Ceva asemănător armei crimei? - Nu-i neapărat să existe una.
Orice lucru care reproduce acest model.
- Merg cu treburi poliţieneşti. - Atât de mândru.
Aşteaptă, se referea afară? În lume?
Îi vom pune pinul numărului nostru de telefon pe cămaşă. Ce ai acolo?
Păi, am dat în final de străfundul căzii...
Am găsit-o înfundată cu un dop de ceramică, pe care l-am ridicat şi uite.
Ce ai tu de-a face din asta?
Bones, eşti pregătită pentru asta?
- Le-ai spus soţiilor deja? - Nu, încă nu.
Dar am făcut nişte verificări prin finanţele lui Larry.
Sub prenumele de Seaver, are o poliţă de asigurare de o jumătate de milion $.
- Asigurare pentru Gayle Seaver. - Sub numele de Turner...
are un testament în viaţă lăsându-i totul lui Lila şi fiicei lor.
- Dându-le celor două femei motivul. - Exact.
Aici contează care din ele avea nevoie mai mult de bani decât de Larry.
- Aici s-ar putea să pot ajuta. - Cu ce?
- Un prezervativ mai puţin folosit? - Este degetul unei mănuşi de cauciuc.
Hodgins tocmai l-a găsit prins sub dopul de scurgere al căzii.
A scăpat de efectul coroziv al leşiei.
Înseamnă că poate vom putea extrage o amprentă digitală din interior.
Fără niciun poate la asta. Dacă există o amprentă, o voi extrage.
- Şi când o voi extrage... - Îl vom avea pe ucigaşul nostru.
Este doar procedură standard, Lila. Apasă 4 degete viguros şi ţine aşa.
Investigaţia noastră a descoperit o amprentă la locul crimei.
Şi avem nevoie de ale tale, Gayle, ca să evităm posibile confuzii.
Asta nu va dura mult, nu-i aşa?
Tehnicienii au amprenta luată de tine?
Deget inelar, mâna stângă.
Atunci n-ar trebui să dureze deloc mult. Aşteaptă aici.
Aşteaptă. Eşti sigur că acum este cel mai potrivit să le spunem?
Asta ce înseamnă? După două zile de sâcâială, tu doar...
- Acum primeşti picioare reci? - Ce? Nu înţeleg.
Ştii, este o inevitabilitate antropologică la femei să bârfească
...şi să şi înteleagă.
- Pot aduce la careva un suc? - Nu, mulţumesc.
- Eşti şi tu în cazul soţului meu? - Nu. Eu nu lucrez aici.
Tu eşti doamna de la sala de aşteptare.
- Tu mi-ai dat un material? - Da.
- Tu ai fost? - Da.
- Scuze. Sunt puţin şocată. - Da. Ştiu cum este.
De fapt, doamnelor, lăsaţi-mă să fac nişte introduceri.
Gayle Seaver, Lila Turner. Lila, Gayle.
Bună. Lila, a fost drăguţ din partea ta. Eu...
- Eu tocmai mi-am pierdut soţul. - Adevărat?
Şi eu.
De fapt, ăsta... este motivul pentru care sunteţi amândouă aici.
Pentru acelaşi motiv, pentru acelaşi soţ.
- Îmi pare rău? - Da. Şi mie.
Ceea ce încearcă agentul Booth este că soţii dumneavoastră, Larry...
este unul şi acelaşi Larry.
Asta vă va ajuta.
Puţin arată şi spune.
- Asta nu este bine. - Este o glumă. O glumă bolnavă.
- De fapt, nu este... - Larry al meu n-ar...
- Larry al tău ? - Ăsta este Larry al meu!
Larry al meu!
- Este soţul meu. Despre ce vorbiţi? - Continuă să minţi tot aşa?
- Bones? - Bine. Să stăm jos! Toţi să stea jos.
- Este ridicol. - Bine.
Booth. Da? Da, mă întâlnesc cu ei chiar acum.
- Aşa e. Acela din mănuşă. - Îmi pare rău. Nu-mi pot imagina...
- Al cui băiat este ăsta? - A cui fetiţă este asta?
Sunteţi siguri? Mersi.
Ce?
Amprenta găsită pe mănuşa de cauciuc de la locul crimei...
nu corespunde niciunei soţii.
Deci, ne întoarcem la prima ordine.
Sunteţi sigure că nu vreţi să aduc un suc cuiva?
Bună. Dr. Brennan, nu-i aşa?
- Rebecca, bună. - El este înăuntru?
Este. Dar nu este momentul potrivit.
Nu că puterile mele de discernământ ar fi fost întotdeauna ascuţită...
vis-a-vis de timpuri bune, timpuri rele...
dar în această instanţă, este rău.
Şi eu am crezut că Seeley a exagerat în legătură cu tine.
- Cu referire la... - Spune-i doar să mă sune.
Pot să te întreb ceva?
- De ce ai spus nu? - Scuză-mă?
Când ţi-a spus să te căsătoreşti cu el?
Vreau să zic, părea candiatul perfect.
Puternic, bărbat alfa, instincte protective bune.
Şi ar trebui să discut asta cu tine, de ce?
Doar că...
Nu sunt sigur că el ştie. Şi... cred că-l supără.
Întotdeauna mi-am purtat singură de grijă.
Pentru un defect, uneori.
Şi când am rămas gravidă, Seeley m-a cerut.
Dar eu n-am vrut să fiu una din femeile
care se căsătoresc de nevoie. Aşa că am spus nu.
Pot vedea asta.
Până am realizat că am făcut o greşeală...
că ar trebui să fiu aceeaşi persoană...
Am crezut că este timpul pentru doi oameni.
Un singur moment în care şi ei pot lua foc sau...
Seeley şi cu mine, am ratat momentul.
- Înţelegi? - Încerc.
Dar teza "singurul moment" nu explică faptul că...
De ce totuşi am ajuns să fim împreună.
Am căzut cu adevărat împreună.
Pentru că, cred că am simţit ce a fost cândva acolo.
Şi ne-a lipsit asta.
Cred că Booth crede că nu te-ai măritat cu el...
pentru că n-ar fi fost un bun tată.
- Ce? - Îşi face singur griji.
Cu ce se ocupă. Trecutul lui este ca lunetist.
Doamne.
Fă-mi un serviciu? Să nu-i spui că am trecut pe aici, bine? Te rog.
Omule, ce n-aş da să fiu o muscă pe perete când le spui soţiilor.
Ai fi tot transpirat, crede-mă.
Nici o potrivire a amprentei nici în baza naţională de date.
Cel puţin putem presupune că ucigaşul nostru este un prim contravenient.
Grozav. Mersi, Bones. Asta-l subţiază.
Deci, am auzit că eşti din nou cu fosta.
- Nu te uita la mine. - Fiul trebuie să fie emoţionat.
Aş putea ridica nasul la ipocrizia căsătoriei, ca o instituţie sacră.
- Dar cred că adevăratele beneficii... - Nu m-am întors la fosta.
Lasă-mă să termin. Adevăratele beneficii ale băiatului...
de a ştii cum sunt părinţii lui, împreună sau nu.
Parcă l-am avut pe dansatorul ăsta la Miami
al cărui nume de scenă era Abbey Road.
- Oricum, a avut şi ea un băiat, nu ? - Asta ar fi tot, Ringo.
- Cred că am marcat, Dr. Brennan. - Cineva să mă omoare chiar acum.
Dr. Saroyan m-a trimis înapoi la locul crimei.
Este o casetă de joncţiune cu un singur păr castaniu încorporat.
Ăsta este etajul nostru?
Peste drum de unde a fost cada de baie.
Îi veţi găsi potrivirea de contur pe rana traumatică.
Atunci să vedem dacă părul ăsta se potriveşte cu al lui Larry.
Înainte să pleci,
suntem siguri că aceste bucăţi de cupru sunt de la cadă?
S-au desprins de la dispozitivele de fixare.
Da, dar... dar drenajul, robinetul şi dopurile...
sunt toate curate în afară de o zgârietură sau două.
Aşteaptă. Lasă-mă să văd.
Sunt alice pentru păsări. Sau au fost.
Este cupru compresat care este fragibil...
...se sparge în bucăţi la impact. - Ar putea ucide un om?
Cred că vicepreşedintele a dezaptobat această posibilitate.
Uite ce e, orice muniţie pe arii restrânse va rezolva treaba.
Dar la urma urmei, o împuşcătură l-ar fi trimis pe Larry zburând...
cauzînd lovirea capului său de caseta asta de joncţiune.
- Care i-ar fi dat condiţia... - Ar fi fost fatal.
Bine. Aţi crezut, Dr. Saroyan că urmele alea de dinţi...
s-au dovedit a fi caractere Chinezeşti gravate de-a lungul perimetrului.
- Ce spun ele? - Spun...
"Ce-l face pe omul prost să creadă că vorbesc Chinezeşte?"
Am crezut că eşti pe jumătate chinezoaica.
Şi eu cred că eşti pe jumătate Suedez. Să auzim puţină Suedeză.
Ce este Angela, te rog?
Este un cotlet. Doar că nu este ca cel pe care-l mănânci.
Există un alt fel?
Păi, tu nu te-ai pieptena cu o furculiţă?
- Părul meu? - În regulă, uite.
Singurul caracter pe care am putut să-l traduc de pe Internet...
este cuvântul "frumuseţe" şi am realizat că se referea la păr.
Unde îl răsuceşti într-un coc şi bagi asta prin el ca să-l ţină pe loc.
Dar dacă asta este, putem fi siguri că n-a fost al lui Larry.
Mulţumesc. Colega de cameră a spus că a plecat să vadă nişte prieteni
la Beltway Burger.
Şi tu crezi că este fata aia Chloe pentru că...
De la beţişoare, nu-i aşa? Imediat ce Cam a spus-o, am ştiut.
Pentru că atunci când m-am dus să-l văd pe Pete, ea avea beţişoare în păr.
- Şi cum a aflat Hodgins? - Scuză-mă?
- "Am auzit că eşti iar cu fosta". - Nu ştiu.
Presupun că a fost Cam.
Am încercat doar s-o angajez în intercursa socială.
- Scuză-mă? - Am încercat doar să fiu normală.
Schimbare potrivită cu un coleg de muncă.
Şi dacă asta este bârfă, nu-mi place deloc.
Da, tu crezi că nu-ţi place? Nu pot suferi...
Acolo este. Beltway Burger.
Bună, Chloe. Te întâlneşti cu ceva prieteni?
Bună! Tu eşti tipul de la F.B.I.!
Da, sunt tipul de la F.B.I..
Deci şi tu te închini la templul din Beltway Burger, nu?
- Da, ocazional. - Da, aş putea fi 90 % vegetarian...
dar burgerii lor... Nu mă satur de ei în ultimul timp.
- Câte săptămâni ai? - Poftim?
Sarcina. Aş putea spune după mers.
Iliile tale deja au început să se extindă pe canalul naşterii.
- Poţi vedea asta? - Deci eşti însărcinată?
- 14 săptămâni. - Booth...
- Prietenii lui Chloe. - Prietenii lui Chloe.
Duce copii la o mică gustare de noapte, doamnelor.
Nu-mi spune. Larry este tatăl.
Este terenul de joacă de jumătate de drum între Gayle şi mine...
...proiectat pentru copii cu nevoi speciale.
Suprafeţe cauciucate, leagăne cu spătar înalt.
L-am dus pe Ray acolo săptămâna trecută şi Lila a fost acolo cu Jenny.
Copii au început să se joace. Noi am început să vorbim.
- Un topic era legat unul de altul. - Şi... un cuvânt scurt.
- Da, prea scurt. - Dar ce e cu Chloe?
Păi, după ce am trecut peste şocul iniţial, ca şi ieri dar real...
ne-am hotărât să-l urmărim pe Larry la serviciu în dimineaţa următoare
direct la un motel unde Chloe îl aştepta.
Şi ca şi când asta n-ar fi de ajuns să ne facă să ne explodeze capul...
a trebuit să aflăm de... starea lui Chloe.
În acest punct, aţi ştiut că a fost timpul să-l confruntaţi pe Larry.
N-am avut idee că Larry era căsătorit.
Lăsat singur de două ori.
Dar din moment ce amprentele tale se potriveau cu cele lăsate
pe mănuşile de cauciuc am presupus că n-a trecut mult decând ai aflat.
Am verificat înregistrările tale telefonice, Gayle, şi...
nu i-ai lăsat lui Larry nici un mesaj de după vineri noaptea.
Noaptea când tu, Lila, şi Chloe...
i-aţi spus că-l veţi vedea împreună pentru a primi răspunsuri.
Aşa că l-aţi găsit pe Larry la servici. L-aţi împuşcat point-blank.
Şi i-aţi târât sărmanul fund în cada de baie.
Acolo l-aţi scufundat în hipoclorit de sodiu şi hipoclorit de calciu.
Sau cum eu şi voi ne place să spunem, detartrant sau "instalatorul rapid".
Care, ca profesor de clasa a-8-a, ştiaţi că va face treaba bună.
- Ştiinţă simplă pământeană. - Uite ce e, toate sunt adevărate.
Dar nu noi l-am ucis.
- Adevărat? Atunci cine a făcut-o? - S-a sinucis.
- S-a sinucis.
Larry a fost mort când aţi ajuns acolo?
- Pe podeaua băii. - Arma a fost încă în gura lui.
Laşul a fost precis terorizat de ideea că ne va confrunta împreună.
Dacă l-am fi surprins, poate ar fi fost încă în viaţă.
Recapitulează. Ai spus că încă avea arma în gură?
Degetul era pe trăgaci. A fost oribil.
Şi unde este arma acum?
Am îngropat-o în curtea din spate.
Este un loc bun pentru el.
- De necrezut. - Da, ai înţeles bine.
- Ştii ceva? Ei mint. - De unde ştii?
Haide acum. Au minţit din prima zi.
Între toate acestea, ar trebui o duzină de Oscare până acum.
- Eu ştiu ce sunt alea. - Vreau să zic, suicid? Du-te mă.
Cartuş de păsări sau nu, fiecare auto-provocat pe care l-am văzut...
Tipul se împuşcă, şi aruncă arma. Exact? Este o reacţie automată.
Bang şi-l aruncă. Nu se poate ca arma să ajungă la el în gură.
Atunci ar fi bine să descoperim arma aia.
- Seeley? - Eu voi rostogoli mingea.
- A fost Dr. Brennan? - Aha.
Ce faci aici?
Trebuia să ştiu dacă vei antrena echipa lui Parker de T-ball anul ăsta.
Ştii că întotdeauna voi antrena echipa lui Parker de T-ball.
- N-am vrut să-şi asume... - Bine. Ce se întâmplă aici Rebecca?
Fiindcă, uite, am crezut că ne-am înţeles.
Nu putem să bâjbâim unul după celălalt într-un dulap de-al F.B.I.
Nu putem face asta. Am terminat.
- Ştiu. - Adevărat?
Seeley, toate scuzele pe care ţi le-am dat
pentru că nu doream să ne căsătorim... independenţa mea, serviciul tău...
- Ştiu. - Nu, nu ştii.
Eşti un tată minunat.
Şi Parker este un băiat norocos.
Atât de norocos băiat.
Şi evident, noi încă avem sentimente unul pentru altul.
Încă mai vrei să te căsătoreşti cu mine?
Rebecca...
Nu, nu vreau.
Nu vreau să mă mărit nici cu tine.
Aici sunt actele pentru T-ball.
- Îmi vei lipsi. - Da.
Şi mie îmi va fi dor de tine.
Ştii ce îmi va lipsi cel mai mult?
Da. Dar hai să nu ajungem acolo.
Bine. ADN-ul de pe ţeavă...
confirmă că a fost în gura lui Larry într-un anumit punct.
Da. Păi, eu încă nu cred asta.
Ştii, numai reculul l-ar fi scos afară.
Doar dacă a fost deja mort când s-a întâmplat.
Păi, da, este adevărat. Dar...
- Aşteaptă, ce? - Interiorul craniului lui Larry
a fost golit... Lucru pe care l-am atribuit dintotdeauna efectului leşiei.
Dar fiecare micuţă gaură se potriveşte perfect cu alicele de păsări...
exact aici jos cu aceşti stopi de cupru.
Vrei să spui că a fost suicid?
Aş spune, doar că aceste găuri sunt fără sânge...
care ar sugera că au fost cauzate
după ce sângele n-a mai ajuns în capul lui Larry.
Nu, continuă-ţi vorba. Te voi urmări.
Spre deosebire de trauma severă la cap, aici avem lipsă de sânge.
Ceea ce dovedeşte că a fost mort înainte de a fi împuşcat.
Deci acum vorbim despre un omor fals pentru a acoperi un fals suicid?
Un fals suicid menit să acopere o actuală şi originală crimă.
Acum, tocmai când te gândeai că lucrurile
nu pot deveni mai întortocheate...
- Sună asta a glonte-curbat? - Din mers Cam.
După toate recuperările şi reasamblările fiecărui dinte din acea cadă...
Acum eu descoper că am avut una extra.
Păi, ăsta nu este un dinte. Este o coroană.
Exact. Se întâmplă ca vreuneia din femeile tale să-i lipsească una? 668Ok.
- Nu una pe care s-o fi văzut. - Păi, nu ar fi a lor oricum.
- Este pe mărimea bărbătească. - Am ştiut asta.
Dintele unui bărbat, şi nu este al lui Larry.
Nu este un dinte. Este o coroană...
prin care un medic stomatolog face fişa unui dinte existent...
Ştiu ce este aia o coroană, Bones.
Numai că Pete a numit-o rădăcină de canal.
Pete.
Da, chiar acolo.
Uite cine este acolo. Reîntors la locul crimei.
Amuzant. Şi eu aveam de gând să spun acelaşi lucru.
Bine, băieţi, este prânzul. Să mergem.
De ce? Nu, nu. Eu vorbeam de asta.
Uite peretele ăla. Cine va plăti asta?
- Hai să aflăm. - Zâmbeşte pentru mine, Pete.
Oa! Dă-te la o parte! Despre ce-i vorba?
Coroană dentară temporară, maxilar incisiv central.
Întoarce-te, Pete.
Credeţi ca am idee cum a ajuns Larry în acea cadă?
De fapt, acest detaliu suntem chiar siguri că nu-l ştii.
Provocând acea privire pe faţa ta când l-ai văzut, a fost de nepreţuit.
Asta a fost din cauză că nu ştiam ce se întâmplase.
Păi, lasă-mă să-ţi spun ce ştiu eu, Pete. Bine?
Ştiu că Larry îţi datora 85 de miare. Aşa că vineri noaptea...
ai venit aici ca să discuţi cu el despre ei puţin.
Şi aproape în acelaşi timp, el primeşte un telefon...
...de la nefericitele lui soţii. - Soţii?
Da. Ceea ce-l pune pe Larry într-o postură foarte proastă.
Deci când l-ai întrebat, "unde sunt banii mei?"...
...el te-a lovit destul de tare. - Ca şi când ar avea lucruri...
...mult mai importante de făcut. - Destul de rău că Larry te rupea ?
Dar ca nu te respectă ? Asta nu se putea întâmpla în această viaţă.
Aşa că a primit-o fizic.
Larry ţi-a scos coroana dentară. Şi l-ai băgat aici jos...
unde se loveşte la cap de priza de împachetare.
- Eu... jur că n-a aterizat dur. - Cu condiţia lui fizică...
...nici n-a contat. Nu trebuia mai mult.
A fost un accident. Îmi pare rău.
Atât de rău încât a trebuit să-l acoperi?
I-ai înfipt o puşcă ieftină în gură, ai apăsat pe trăgaci...
şi ai făcut ca un măcel să pară sinucidere.
Tipul m-a furat pe mine destul. N-am putut să-l las să mă şi ruineze.
Şi poţi trăi cu ideea asta?
O persoană poate trăi cu orice, dacă nu se gândeşte prea mult.
Hai să mai încercăm odată, Pete. Întoarce-te.
- Cum a ajuns în cadă? - M-a scos din minţi.
Ştii ceva?
- Încearcă să nu te gândeşti la asta. - Haide.
Ironia este că nu mă pot gândi la o femeie...
...care ar vrea trei soţi. - Bună treabă.
Un tip n-ar trebui să fie destul de prost să lase să se întâmple.
Scuză-mă. Aceste femei n-au fost proaste. Şi asta este foarte brutal.
Dar comfy.
- Apropo, bine ai revenit. - Ce?
Păi, după două zile de comentarii improprii te-ai întors să mă judeci
pentru comportament brutal.
- Când sunt eu apropiat? - Bună remarcă.
Poate ceea ce mi-a lipsit a fost judecata.
Femeia pe care am cunoscut-o şi iubit-o...
într-un fel pur nonromantic, bucuros de judecată.
Păi...
- Oricum. - Aceste femei.
Aşa e. Nu prost.
Şi sincer, că au permis să fie fraierite...
este o opinie tristă a cât de slabă este piaţa acolo.
- Am retrimis asta. Sunt acolo. - Cu certitudine că eşti.
Cât de proaste puteau femeile astea să fie...
să creadă că pot scăpa înscenând un suicid?
Sau cât de compătimitoare au fost în a recunoaşte că sunt în aceeaşi barcă.
Aşa că de ce să-l lase pe Larry să-şi ia banii de asigurare cu el?
Da. Mai mult bine le va face în închisoare.
Deci, n-ai spus cum s-a terminat treaba cu Rebecca.
Păi, da, s-a terminat.
Singurul timp pe care-l vom petrece împreună, este cu Parker.
- Eşti sigur că asta vrei? - Ştii ceva, Bones?
Toate astea pot fi antropologie pentru tine...
dar sunt unii oameni cu care pur şi simplu nu te poţi culca.
Vreau să zic, nu poţi pretinde că este vorba doar de sex.
Nu te poţi minţi, şi nu poţi spune totul este bine.
Dar, sunt doar... sunt prea multe rânduri şi...
şi prea multe în joc, ştii?
Prea multe de pierdut.
Da. Pot spune că aşa este.
S-a terminat, ştii?
Apreciez, ştii tu, sprijinul tău aici.
Aşa voi face. Şi dacă ar trebui să scapi din vedere...
Îmi voi... ţine gura în legătură cu asta.
Mulţumesc. Dar, vreau să zic, nu că voi...
Nu, vreau să spun cu nimeni.
Sunt sigur că Rebecca nu este singura ta opţiune
pentru satisfacerea orgiilor biologice.
Te rog spune-mi că femeile astea nu merg la închisoare.
Încercând să escrocheze sistemul de asigurări,
ele vor primi nimic mai puţin decât plutonul de execuţie.
Nu şi dacă n-au depus vreo plângere.
Pentru că prietenii noştri le-au prins.
Păi, aveţi amândoi dreptate pe undeva.
Având în vedere copii lor şi circumstanţele...
procuratura va pleda pentru eliberare condiţionată cu condiţia ca...
toate trei femei să arate remuşcări şi participare la consiliere obligatorie.
În schimbul drepturilor de film sper.
- Ştii că vor primi telefoane. - Sper să fie aşa.
A mers bine. Cam mi-a spus că te-ai împăcat cu fosta.
Cam?
Cam în biroul ei?
Am spus ceva greşit.
- Ar fi bârfă dacă ţi-aş spune? - Sper.
A fost...
Asta a fost...
- Hain? - Da.
- Şi o greşeală imensă. - Nu şi dacă n-o mai facem niciodată.
- S-a făcut. - S-a făcut.
Vreau să spun nu după seara asta.
- Niciodată. - Nu.
Traducera şi adaptarea: Lucian_42 Sincronizare: Viorel Zaharie
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro