Tatăl meu mă consideră egoist,
aşa că vreau să îi fur câteva piese de schimb pentru ziua lui.
Eşti un fiu bun, omule.
Şi nu mă mai pot mişca.
Ţi s-a agăţat vesta în sârma ghimpată.
Mişcă-te un pic şi te vei elibera.
A mers super.
- Ce fel de maşină are? - O rablă.
Toyota FJ-40.
Îi place mai mult decât mă place pe mine, asta e sigur.
Priveşte!
Ce-ar fi dacă i-aş da oglinda asta retrovizoare aurie?
Aş putea să i-o montez pe camion.
Trebuie să o iei uşurel.
Iese.
Maşina sângerează.
E ceva în spate.
Ca să fie clar,
te-am invitat să bem ceva ca să vorbim,
nu ca să mă aflu în compania unui bărbat.
- Te gândeşti la mine ca bărbat? - Cu ce vă servesc?
Vodka, vă rog.
Şi nepotul meu va mai bea un pahar din... chestia asta.
Side Car, dar nu mai doresc.
Încă unul, încă unul. Voi lua un taxi.
Tocmai ai divorţat şi te-ai şi despărţit de logodnicul tău.
E de înţeles că nu ai chef de sex.
Am chef de sex.
Vreau sex.
Aş putea sări pe Hodgins,
dar nu mi se pare corect.
Eşti de acord?
E important că ţie ţi se pare nedrept.
Nu-mi place deloc când psihologii fac asta.
Sunt singură de ceva vreme, lucru care nu îmi stă în fire.
Când te arăţi disponibil emoţional şi apoi eşti rănit
devii reticent la ideea de a deveni din nou vulnerabil.
Au trecut şase săptămâni.
- Este... - O perioadă lungă.
Da, aşa este.
Cea mai lungă perioadă fără sex de când mi-am pierdut virginitatea.
La vârsta de 16 ani.
- Care este vârsta normală. - Uneori, e la fel de bine mai târziu.
Nu sunt o femeie uşoară.
Nu mă culc cu oricine.
Am nevoie de o relaţie emoţională.
De fapt, spirituală.
Pentru mine e ceva spiritual.
Şi amuzant, desigur.
Cui nu-i place sexul?
Nu am cerut de băut de ceva vreme?
Ai dreptate.
- În ce privinţă? - Că mă apăram.
Fără riscul suferinţei nu poate exista
vreo posibilitate de plăcere, nici de bucurie, nici de dragoste.
Şi regăsirea voinţei de a-ţi asuma riscul...
- Durează. - Nu.
- Nu? - Nu mă mai apăr.
Sunt gata să merg înainte.
Eşti bun.
- Serios. - Mulţumesc.
Pentru dragoste?
Şi pentru bucurie.
Şi pentru sex!
Se pare că o brută cu nasul coroiat încerca să scape de amicul nostru.
Nu avem de unde şti că ucigaşul are nasul coroiat.
Mafia? A fost o lovitură a mafiei.
Nu avea centură de siguranţă.
Avem nevoie de descarcerare pentru a-l scoate.
Nu. Ar putea compromite rămăşiţele.
Se pare că orice examen viabil înainte de extracţie este imposibil,
dacă nu cumva are cineva vedere cu raze X.
Voiam să te avertizez că este rândul drei Wick.
De data asta, te vei bucura că sunt aici, dre Brennan, ţi-o promit.
Înălţimea rădăcinii nasului indică un tip caucazian.
Tâmplele au conformaţie masculină.
- Avem nevoie de cauza decesului. - Al bărbatului caucazian?
Zonele vizibile ale osului zigomatic frontal şi temporal
arată că s-au frânt în mai multe bucăţi,
poate din pricina impactului suferit de maşină.
Voi cere un text toxicologic al sângelui şi al fluidelor.
Booth verifică înregistrările de la cimitirul de maşini
pentru a afla cine a adus maşina şi când.
Voi folosi un endoscop pentru a căuta microparticulele
fără a mişca resturile.
Brennan.
Vezi pe cineva?
Nu vreau să fiu bădăran,
dar nu cred că e treaba ta.
Eu nu.
Nici eu.
- Dar voi începe. - Da, şi eu.
Imediat.
Sweets spune că a sosit vremea.
Sweets?
Nu ar trebui să ne temem să ne deschidem sufletul.
Sweets?
E aşa de frumos.
Şi foarte nepotrivit deasupra unui cadavru în descompunere.
Booth a descoperit cine a adus maşina la casare.
Factura a fost emisă pe numele B & B Entreprises.
Este a şasea maşină trimisă la casat la această adresă.
Crezi că mai sunt încă cinci cadavre?
Dacă e ceva legat de mafie şi ni-i punem pe urme...
o să vindem drepturile de filmare pe o avere.
- Şi dacă nu e mâna mafiei? - Haide. Fă şi tu un calcul, Bones.
Calculul nu ne va spune mobilul, nici identitatea suspectului.
Şi nu ai furnizat suficiente variabile...
Era doar o expresie, Bones, bine?
Iată-ne.
Care merge prima?
Arma.
- E adevărat. - Şi dacă eşti împuşcat?
Nu spune asta. O să mă deochi.
Dacă superstiţia are vreo greutate, ar trebui să port armă.
Nu, nu vei purta armă de foc.
Lasă-mi un pic de spaţiu, bine?
Asta e legal?
Dacă întreabă cineva, uşa era deschisă.
Nu, nu e deschisă.
În regulă.
Tu ce ar trebui să fii?
- Ce? - Priveşte.
- Ce e asta? - Sânge.
Bones Sezonul 7 Episodul 8
Traducere şi adaptare: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
Artistul a realizat o serie de şase sculpturi
în cursul ultimilor doi ani.
Sculpturi?
Chestiile astea se vând pe sute de mii de dolari.
Orice cultură preţuieşte arta.
Da, arta. O cupă frumoasă cu fructe, câini jucând poker.
Dacă aş vinde toate prostiile din garaj aş putea ieşi la pensie.
M-aş îmbogăţi.
Lucrările lui Geoffrey constituie o strălucită analiză
a consumismului şi a distrugerii sufletului.
Eu văd doar metal îndoit.
Trebuie să priveşti dincolo de suprafaţă.
Asta am şi făcut, descoperind un cadavru
ceea ce înseamnă că nu pleci nicăieri.
- Agent Booth? - Da.
Luminolul arată urme de sânge peste tot pe sol.
- Evident. - Poftim?
- Kiko a fost aici. - Kiko?
Kiko, artistul expoziţiei.
Sângele de porc face parte din lucrările lui.
E legal?
Vom vedea dacă e sau nu de porc. Luaţi mostre.
- Mi-am sunat deja avocatul. - Super.
- Spune-i că te găseşte la FBI. - Nu l-am chemat pentru mine.
Vedeţi bine cât valorează aceste lucrări.
Sunteţi responsabili pentru daunele aduse lor.
Daune?
- Sunt maşini casate. - Epave.
Din fericire, ignoranţa voastră
şi lipsa aprecierii lucrărilor lui Geoffrey
nu le afectează valoarea.
În regulă. Atenţie cu gunoiul.
Se pare că este artă.
Bine?
Vă pot ajuta?
Sunt Roxie Lyon, asistenta lui Geoffrey Thorne.
Artistul are obiceiul de a pune cadavre în statui?
Poftim?
Am găsit una dintre maşinile casate, ne-a condus aici.
Am făcut tot ce puteam să nu producem stricăciuni.
- Nu e niciun cadavru stâlcit? - Câinii
recunosc sângele uman. Nu au găsit aşa ceva.
Dumnezeule.
- Helen? - Da?
Crezi că a făcut-o?
Nu. Era doar discursul unui artist depresiv, Roxie.
Ar trebui să o ştii. Şi tu eşti un artist depresiv.
Vreţi să îmi explicaţi asta?
Recent, Geoffrey a început să vorbească
despre un mod de a se include în arta sa.
- Literalmente? - Supremul act artistic.
Geoffrey era depresiv
şi credea că şi-a atins limita ca artist.
Am dori să îţi arătăm o fotografie a cadavrului, dacă eşti de acord.
Te sfătuiesc să nu priveşti persoana,
ci mai degrabă acest inel deosebit.
Este Geoffrey.
Ştiu acest inel. Eu l-am desenat.
- Este Geoffrey. - Bravo, Geoffrey.
Eşti o femeie extrem de detestabilă.
Dl Thorne are inamici?
De ce? Este clar că şi-a făcut singur asta.
Pentru tine, poate, dar noi avem nevoie de dovezi reale.
Anton DeLuca.
Este un artist concurent al lui Geoffrey.
S-au certat destul de rău seara trecută.
Pentru ce?
Pentru motivul de dispută dintotdeauna al artiştilor... banii.
Ştii ce este?
Un aparat de descarcerare.
1600 de bari
de putere a levierului.
Chiar vrei să îl foloseşti?
Nu sunt frustrat sexual.
- Desigur. - Nu mă deranjează
că Angela vrea să fie din nou cu cineva.
Ştii că ideea este să extragi rămăşiţele umane
din maşină, fără să alterezi prea mult probele?
Chiar dacă rezultatele toxicologice ne duc cu gândul la o sinucidere.
- Efectuate pe mostre de ţesut? - Piele şi un pic de ţesut cerebral.
Clonazepam, lamotrigin,
quetiapină, venlafaxină, hidrocodon, oxicodon şi codeină.
Anxiolitice,
stabilizatoare nervoase, antipsihotice,
antidepresive şi calmante.
Tratament psihiatric. A fost internat o săptămână
la psihiatrie în martie.
Victima ar fi putut muri de supradoză înainte să fie măcinată.
Nu e sigur. Un consumator regulat dezvoltă un grad de toleranţă,
deci asta ar fi putut fi pentru el o seară de miercuri obişnuită.
Cel mai bun mod de a afla este să îl deschizi, iubire.
Nu voiam să spun "iubire".
Cu grijă, dre. Hodgins.
Ca şi cum ai scoate un pui de pasăre din ou.
Înapoi, doamnelor.
Va fi crunt.
Îmi pare rău, dragă.
Se pare
că aceasta este o operă de artă istorică.
Este o caroserie de maşină cu un cadavru înăuntru.
Am prelevat deja mostre de fibre, de ţesut şi de os.
Asta era înainte să ajung eu. De acum încolo,
este o operă de artă istorică.
Aceşti oameni cumsecade
au convins un judecător şi au obţinut un ordin judecătoresc temporar.
Ce aiurea.
Roxie?
Angie?
Roxie!
Dumnezeule... bună!
Ce faci aici?
Ce e asta?
Se cunosc din facultate.
Dacă e aceeaşi Roxie.
Din fericire, am putut preleva aceste mostre înainte de servirea ordinului.
- Ordin? - Chestia asta e considerată artă.
Este... minunată.
Cum rămâne cu ancheta?
O puteţi examina. Dar nu o puteţi disloca.
Nicio grijă. E doar ceva temporar.
Vom vedea cât de artistică va mai fi când va începe să pută.
Nu o zgâriaţi.
Să nu zgârii maşina strivită care conţine un cadavru în descompunere?
Bine! Ne înţelegem.
Geoffrey Thorne e mort?
Este o... zi de glorie pentru lumea artei.
Ultima oară când aţi fost văzuţi împreună vă certaţi.
Niciodată nu suntem văzuţi fără să ne certăm, deci...
- Nu îl plăceai? - Să zicem doar
că între munca şi căpăţâna lui...
Nu ştiu ce detestam mai mult.
Din punct de vedere artistic, zdrobirea lui în propria sa operă
ar fi ceva în întregime simbolic.
Asta s-a întâmplat?
Este... amuzant.
S-a tocat singur într-una dintre sculpturile lui debile?
Un artist are dreptul la un sfârşit mai bun.
Foarte "Po-Mo".
"Po-Mo"?
Postmodern.
Sincer, estetismul ermetic al lui Geoffrey
îl încătuşa în interiorul unor palide imitaţii.
Avea intenţii plastice şi prea puţină iniţiativă.
A, o persoană pe care o înţeleg şi mai puţin decât pe tine.
Este asimetric şi totuşi plăcut privirii.
Bine, retrag ce am spus. De ce să nu spunem...
- Drăguţ? - Nu am treabă cu "drăgălăşenia".
Calm, Picasso. Când ţi se face un compliment, fii politicos.
Nu am treabă nici cu "politeţea".
Poate de asta eşti falit.
Cine v-a spus numele meu?
Era vampiroaica aia Kabuki, Helen Bridenbecker?
Nu ar trebui să încerci să ai un aer inocent?
De când vă uraţi, tu şi cu Thorne?
Poţi nota: "de dinainte de Big Bang".
Nu. Nu a fost niciun "înainte"
de Big Bang, pentru că nu exista timpul.
Dacă nu există proprietăţi chimice...
Bones, mă voi mulţumi să notez, pentru moment.
Atunci de ce vă certaţi la galerie?
Am auzit că ar fi fost vorba de bani.
Probabil l-am acuzat că s-a vândut. Ca de obicei.
Dar niciodată nu m-am gândit să îl omor.
Acum e prea târziu.
Dacă nu l-ai ucis tu, atunci cine a făcut-o?
Eu i-aş căuta prietena.
Nimeni nu a spus nimic despre vreo prietenă.
Roxie.
"Asistenta" lui.
Spunea că îi va lăsa toţi banii.
Ăsta e genul de lucru pe care ar trebui să îl ştiţi, nu-i aşa?
Ai băut două găleţi de cafea de dimineaţă?
Eşti nervoasă.
Vrei să te dai înapoi, te rog?
Puţin mai mult.
Încă un pic.
Cu paşi de şoricel.
Rahat.
Vrei să încerc eu? Lasă-mă să încerc. Mă pricep.
Nu o vei regreta.
Voiam să spun că am avut un accident,
dar nu îmi place să mint.
Ai vărsat o căldare cu scarabei domestici peste această operă de artă.
Vor consuma carnea victimei noastre.
În mai puţin de 30 de ore.
- Sunt concediată? - Dimpotrivă.
Aminteşte-mi de asta când vine prima de Crăciun.
Am reuşit!
Bună treabă, dră Wick.
Aş fi putut să o fac mai devreme, dacă dr. Saroyan
mi-ar fi dat endoscopul mai devreme.
Mulţumesc că ai menţionat asta.
E prea multă carne pentru a ne forma o idee
asupra stării oaselor.
30 de ore.
Sunt asistenta lui Geoffrey Thorne de aproape patru ani.
Sugerez să începem cu banalităţile,
apoi să continuăm cu subiectul sexual.
Întreţineai relaţii sexuale cu şeful tău?
- Este opusul sugestiei mele. - Nu.
Nu.
Care era natura relaţiei voastre?
Îl asistam pe Geoffrey.
Mă ocupam de detaliile vieţii lui cotidiene.
- Sunteţi siguri că el este? - Amână, las-o să ghicească.
Da, suntem siguri.
- De ce sunt aici? - În calitate de asistentă
îi făceai rost de medicamente?
Dacă te referi la reţetele lui...
Da, mă duceam să i le iau şi îi aminteam să le ia.
Întreab-o dacă Thorne era depresiv.
Era depresiv?
Da.
Era... sinucigaş.
Se ducea la un psiholog.
Iată de ce eşti aici.
Pentru că tu crezi că a făcut o supradoză?
Dacă s-a sinucis, nu ar fi lăsat o scrisoare de adio?
Da, aş fi zis că mi-ar fi lăsat...
un mesaj.
Dacă nu te culcai cu Thorne, atunci de ce
te-a desemnat drept unică beneficiară a bunurilor lui?
Testamentul lui Geoffrey?
Da, este...
evaluat la vreun milion de dolari. Priveşte asta.
Nu aveam idee că are de gând să facă asta.
Gelozia poate că este motivul pentru care l-a ucis pe Thorne.
Altfel, de ce ar nega că se culcă cu el?
Nu cred asta.
Jur.
Nu, aveai un alt motiv să nu te culci cu el.
Nu e aşa, Roxie?
Angela v-a spus, nu-i aşa?
- Ce anume? - De ce nu îmi spui mie?
Sunt lesbiancă.
Nu am fost în viaţa mea cu un bărbat şi nici nu voi fi vreodată.
Asta schimbă tot.
Deci, după testamentul lui,
Roxie moşteneşte toate bunurile lui Thorne.
A spus că erau apropiaţi.
Oamenii îşi lasă banii de obicei soţiei sau amantei.
Nu cred asta.
De ce?
Pentru că Roxie e o veche prietenă şi mi-ar fi zis.
- A zis că e lesbiancă. - Mai delicat, Bones.
Ce? Nu e vreo boală, Booth.
Da, Roxie e lesbiancă.
Măcar... când eram împreună.
La şcoală?
Da.
Ai auzit zvonuri.
Nu, ştiam de la ea.
Ai surprins-o, e jenant.
Nu, am fost împreună mai mult de un an.
Tu şi Roxie?
- Ai vreo problemă cu asta? - Nu.
Înregistram informaţia, asta e tot şi făcând asta...
mi vă imaginam împreună, dar nu...
în fine, nu împreună, dar... Serios?
Femeile nu au o sexualitate aşa de rigidă ca bărbaţii.
- Nu vorbeam cumva despre o crimă? - A atras-o vreodată un bărbat?
Nu. Şi nu ar fi ucis pe nimeni, niciodată.
Nu aţi mai fost apropiate de multă vreme.
- Nu s-a schimbat. - Acum e bogată.
Înaintea morţii lui Thorne, nu era.
Lui Roxie nu îi pasă de bani.
Credeam că nu emiţi speculaţii.
Asta nu împiedică punerea de întrebări logice.
Nu ştim încă dacă este vorba despre o crimă.
Thorne a vorbit despre nevoia de a face parte din opera lui.
Era bolnav.
Semnele logice indică o sinucidere, nu?
E adevărat, îmi pare rău. Nu voiam să te supărăm.
Am treabă, bine?
Iată vertebra axis C2.
Puţin mai încolo, vertebra atlas C1.
Am ajuns aproape de cutia craniană.
Drăguţ.
Acum poate vei reuşi să salvezi prinţesa.
E amuzant.
Toată lumea de aici e aşa de drăguţă.
Cred că la început îmi cam lipsea afecţiunea.
Familia mea era mai degrabă disfuncţională.
Caut adesea un mediu de lucru care să-mi răspundă la nevoi.
Terapia te-ar putea ajuta.
Ce sugestie delicată.
Întotdeauna mi-am dorit o soră.
Dre. Brennan, dra Wick şi cu mine eram
pe cale să observăm felul cum au lucrat scarabeii tăi.
Au făcut o treabă bună curăţând oasele,
dar jumătate din resturi sunt ascunse de metal.
Creasta iliacă dreaptă prezintă o fractură.
Am găsit micro-fracturi care se întind spre extremităţile drepte,
coborând pe trocanter.
- Foarte bine. - Serios? Şi sunt foarte mici.
Micro-fracturile sunt prin definiţie mici.
Şi ce indică?
Un test. Bine...
Urmele nu sunt concludente.
Fracturile pot fi explicate prin zdrobirea maşinii,
dar unele pot fi rezultate în urma unui atac sau a unei căderi.
De acord.
Este de acord.
Hainele victimei prezintă urme de oxid de calciu,
oxid de fier şi oxid de magneziu.
Nu se regăsesc pe banchetă nici pe covoraşul din maşină,
doar pe ţesutul cămăşii, în faţă şi în spate.
De unde provin?
Pot proveni din piatră, dacă sculpta.
Sau dacă s-a culcat pe pietriş, sau dintr-o mie de alte surse.
Nu putem determina nimic fără să pătrundem în interiorul maşinii.
Iar accesul v-a fost refuzat de către un judecător federal.
Un judecător federal care s-a făcut roşu, apoi albastru,
apoi în alte culori pe care nu le mai văzusem niciodată,
când a auzit că scarabeii mâncători de carne
au infestat o operă de artă.
Scarabeii nu erau clar interzişi în ordinul judecătoresc.
Să înţeleg că "spiritul legii" nu înseamnă nimic pentru tine?
Micuţa kabuki a început să urle ca şi cum v-aţi fi uşurat pe Mona Lisa
că veţi compromite integritatea operei.
Chestia asta i-a format judecătorului o părere proastă despre noi.
Cât timp avem?
Două zile pentru a găsi dovada comiterii unei crime.
Şi după aceea?
Cazul va trece pe mâna tribunalului şi vom îmbătrâni şi vom muri
înainte să ia vreo decizie.
Şi dacă există vreun criminal, se va plimba în libertate.
Aveţi idei?
Mă voi gândi până îmi va exploda căpăţâna.
Iată o bună recrută.
Geoffrey mă lăsa să îi folosesc o parte din studio.
Roxie, sunt minunate.
Mulţumesc, Angie.
Ce zice Helen despre ele?
Ne gândeam la o expoziţie.
Super.
Când a avut loc ultima?
În urmă cu opt ani, pe când eram împreună.
Nu ştiu, sună cam aiurea să îţi spun că erai muza mea,
sau mai bine sursa mea de încredere în mine în calitate de artistă?
Colegii tăi cred că l-am ucis pe Geoffrey.
Nu pot discuta cu tine despre o anchetă în curs.
Fără dovada unei sinucideri,
îmi voi petrece restul vieţii drept asasina lui Geoffrey Thorne.
Asta ar putea face să crească valoarea lucrărilor tale, nu-i aşa?
Îmi pare rău.
Roxie...
Da, e prima piesă care i-a atras atenţia lui Helen.
Voia să o cumpere pentru ea.
De ce nu i-ai vândut-o?
Unele lucruri nu sunt de vânzare.
Îmi amintesc că i-am pozat.
Cea mai frumoasă perioadă din viaţa mea.
Dumnezeule.
Trebuie să plec.
De ce?
Ştiu cum să dovedesc că Geoffrey Thorne s-a sinucis.
Genul ăsta de aparat poate fi folosit pentru scanarea epavelor,
a containerelor,
a oricărui recipient din metal care poate ascunde alte obiecte.
Extraordinară este această maşinărie a voastră.
Star Wars?
Tinereţea nu scuză chiar tot, dră Wick.
Îi trimiteţi scanările lui Angelator?
În detaliu, da.
Avem mai puţin de 40 de ore la dispoziţie.
Ne dăm seama de asta, nu e nevoie să ne reaminteşti.
Îl voi recalibra
şi voi obţine o imagine digitală a oaselor din interior,
pe care o voi putea ameliora.
Ai descoperit cum să pui în lumină daunele
provenind din comprimarea maşinii.
Luând în calcul forţa exersată de către colimator.
Ai inclus şi structura maşinii
şi rezistenţa la tensiune a scheletului victimei?
Voi avea asta în vedere.
Mi-am programat telefonul să primesc prognoza meteo pe cinci zile.
Aruncaţi o privire aici.
Iată maşina noastră, bine?
Structura sa este din oţel slab aliat
cu o limită de curgere de 154.800 de kilopascali.
Deci, ştiind că tocătorul hidraulic dezvoltă o forţă de 163 de tone,
mai întâi orizontal, apoi într-o mişcare la 32 de grade,
am putut verifica sursa
fiecărei urme de pe suprafaţa maşinii,
iar cu aceste date
am putut reconstitui operaţiunea de casare.
Cum ai făcut asta?
Daisy mi-a dat rezistenţa aproximativă la tensiune
a fiecărui os al lui Geoffrey,
poziţia finală a fragmentelor de os şi bazându-mă pe acestea
am făcut legătura între fiecare rană
şi mişcările trupului în timpul casării maşinii.
Sper că tipul nu ştia ce i se întâmplă.
Oasele lui au suferit 88 de fracturi,
dintre care toate pot fi explicate prin măcinarea maşinii.
Sinucidere.
E cel mai probabil.
Ce este?
Această serie includea ultimele date.
O, nu.
Ce?
Există şi a 89-a fractură.
Fractura de aici, de pe lobul occipital...
nu a fost cauzată de casarea maşinii.
Dar ce a produs-o?
Trebuie să examinez craniul.
Nu trebuia să fie aşa.
Voiam să desfiinţez posibilitatea crimei.
Dar este o crimă.
A 89-a fractură dovedeşte că Geoffrey Thorne a fost ucis.
Bine, ordinul judecătoresc a fost anulat.
Sunteţi liberi să deschideţi maşina şi să extrageţi resturile.
- Mulţumesc, Caroline, eşti o bombă! - De ce bombă?
Nu, "o bombă".
Dar ce s-a schimbat?
Ieri era o operă de artă
- şi astăzi este un rebut. - Dragă, ai găsit dovada crimei.
Devine din operă de artă o scenă a crimei.
E o nebunie, nu înţeleg.
Nu sunt obişnuită să nu înţeleg.
Legal, ceea ce contează este că e o scenă a crimei.
- Nu-i aşa, Caroline? - E adevărat.
Rezolvaţi cazul, ca de obicei.
- Asta înţeleg. - Mulţumesc.
M-am întors.
Mă înfig în ea.
Uşurel.
Bine.
Acum trebuie să extragem craniul
cu mare grijă.
Cu grijă.
Nu pot să cred că ai făcut asta.
Ce ghinion!
De obicei, când spui "noi" vrei să spui "eu".
Îmi pare foarte rău.
Le voi strânge. Voi sta trează toată noaptea.
O voi face eu.
Te voi asista în fiecare etapă.
- Nu te voi lăsa. - Aş prefera să o fac singură.
- Mă arestezi? - Nu, faci parte dintre cei buni.
Caută-l pe Anton DeLuca în baza de date a FBI.
Este marele rival al lui Geoffrey Thorne.
- E un falsificator? - Fără glumă!
Cu aliasul de Lucas Danton?
Tipul ăsta e foarte plin de el.
Doi ani de închisoare.
A falsificat Francis Bacon, Lucien Freud.
Trebuie să fie bun.
Am un artist mort şi un falsificator care îl urăşte.
Asta te face să îţi crească moralul?
Prietena ta nu mai este suspecta principală.
Mulţumesc, Booth.
Pentru puţin.
- Te sperie? - Ce?
Că Roxie şi cu mine am fost un cuplu.
Nu.
Ţineai la cineva.
Sunt surprinsă.
De ce, crezi că sunt un prost de poliţist?
- Nu, eu... - Foarte bine.
Mătuşa mea, Ruth, avea o colegă de cameră, bine?
Era mătuşa mea preferată.
Franny şi cu ea mă duceau la baseball, la cinema.
Auzeam bârfe când eram mic.
L-am bătut pe Pete, prietenul meu, din cauza asta.
Şi am descoperit că era adevărat.
Şi...?
Am zis că era mătuşa mea preferată.
Şi Franny... avea locuri la meciurile echipei Phillies.
Nu se poate mai bine de atât, nu?
Exact.
Deci Roxie şi cu tine...
Înţelegi ce vreau să zic?
Da.
Am venit cu tine. Cu ce te pot ajuta?
Fii artistă şi încearcă să mă faci să nu par un idiot.
Nu sunt sigură că le pot face pe amândouă.
Ţi-am văzut extrasele de cont bancar, nu eşti vreun artist înfometat.
- De unde ai banii? - Booth.
Trăsăturile de pensulă de pe pictură
se potrivesc cu cele de pe sculpturile lui Thorne.
Falsificai lucrările lui Thorne. De asta vă certaţi.
Nu am zis că trăsăturile de pensulă sunt asemănătoare celor de pe sculpturi.
Sunt aceleaşi trăsături de pensulă.
Ai ochiul bun.
Trăsăturile de pensulă sunt ca amprentele.
Nu pot fi falsificate.
DeLuca a pictat sculpturile lui Geoffrey Thorne.
- Eşti sigură? - Sunt sigură.
În regulă. Doreşti să îţi fie recunoscută munca strălucită.
- Thorne te refuză şi îl ucizi. - Bine. Pune-i cătuşele.
- Roxie e liberă? - Ai grijă.
Aceste lucrări sunt oricum dar nu strălucite.
Pictându-i maşinile îmi puteam subvenţiona arta, şi...
De ce mi-aş fi ucis principala sursă de venituri, idiotule?
Da, un idiot care are suficient probe să te închidă 24 de ore, amice.
Când voi fi eliberat iar cazul va fi închis,
vrei să ieşim la prânz sau ceva?
Glumeşti.
Părea să fie ceva reciproc.
Am putea face ceva în trei. Noi şi Roxie cea focoasă?
Foarte bine.
Dacă vrei să o agăţi pe Angela, ar trebui să fii mai respectuos.
Bine, să mergem.
Este Geoffrey Thorne?
Da. Aproape am terminat.
Nu credeam că este o crimă.
Ceea ce îţi face concluziile şi mai credibile.
Numai ţie ţi s-ar părea reconfortant.
Booth îl interoghează din nou pe DeLuca.
Pare să aibă un mobil.
Deci există o posibilitate ca prietena ta să nu fie criminală.
Vom şti mai multe după ce vom identifica arma crimei.
Nu a făcut-o Roxie.
- Încă mai simţi ceva pentru ea? - Nu.
Booth spune că oamenii zic uneori contrariul a ceea ce gândesc.
Încă mai simt ceva pentru ea.
Spuneai contrariul a ceea ce gândeşti acum sau înainte?
Am avut o relaţie foarte intensă în facultate.
Şi s-a îndrăgostit de mine,
foarte puternic.
Când am încheiat relaţia, a suferit foarte mult.
Asta ţi se întâmplă ţie.
Uită-te la Hodgins.
A fost mai rău decât cu Hodgins.
Ceva de genul: "Voi fugi în Europa şi nu voi mai fi artistă".
Nu cred că am dreptul să redeschid acea rană
doar pentru că nişte sentimente ies din nou la suprafaţă.
Păcat că nu sunt mijloace de a experimenta sexualitatea.
Aşa am ajuns în încurcătura asta.
- Vreau să spun... - Ştiu.
Sunt doar...
Partea bună a lucrurilor
este că dacă l-a ucis pe Geoffrey Thorne nu va mai trebui să te gândeşti la asta.
Mulţumesc, Brennan.
Cât va dura identificarea armei?
O pot face acum.
Am mai văzut genul ăsta de rană de multe ori.
Sunt aproape sigură că lovitura letală provine de la un topor de incendiu.
Am găsit calcar şi oxid de silicon pe haine.
Dacă le amesteci,
obţii betonul de pe podeaua galeriei.
Se pare că sângele de pe jos nu provine
din spectacolul cu porci.
Este sânge de om.
Sângele lui Thorne?
Cineva a muncit mult pentru a face curat.
Asta complică lucrurile.
Mai întâi, distrugeţi cea mai frumoasă operă a lui Geoffrey,
şi acum îmi distrugeţi afacerea.
Încă ceva distrus? Geoffrey Thorne.
Durerea şi afacerile sunt două lucruri distincte, agent Booth.
- Domnule, priviţi. - E toporul meu în caz de incendiu?
- Booth? - Da.
Cam a zis că au găsit sânge de om amestecat cu cel de porc.
- Cred că l-am găsit. - Sunt urme de sânge aici,
dar sunt sub un strat de terebentină.
- Îmi împrumuţi bricheta? - De ce?
Ce ştim despre asta?
Nu mare lucru. Mă îndoiesc că putem identifica victima.
Bones, ştii că aproape mi-ai dat foc?
Observă că flacăra a ars din centrul camerei către platforma de încărcare.
Stai, spui că Thorne a fost ucis aici şi târât până acolo.
Aduceţi lampa cu ultraviolete, vă rog?
Nu târât, Booth.
Rostogolit.
Recunosc că e o chestie isteaţă, Bones.
Da, dacă îndepărtăm terebentina descoperim petele de sânge de pe beton.
Urmele de sânge apar aproape la fiecare 35 de cm.
Asta ar explica de ce Hodgins a găsit microparticule de ciment
pe faţă şi pe spatele hainelor.
De ce l-a rostogolit în loc să îl târască?
Thorne era un tip masiv.
Cel care l-a ucis nu putea să îl care
până la platforma de încărcare ca apoi să îl urce în maşină.
A fost nevoit să îl rostogolească.
Ai înţeles? Să îl rostogolească.
- Scuză-mă, micuţă doamnă. - Da.
Unde ai fost în noaptea în care a fost ucis Geoffrey Thorne?
Eram acasă, citeam.
E o minciună.
Mă uitam la "Schimb de mame".
Cred că este o strălucită operă postmodernă.
Deci nu ai alibi.
Lucrările lui Geoffrey se vindeau. Făceam bani.
De ce aş fi ucis găina cu ouă de aur?
Nu voi moşteni nimic.
Nu ca Roxie.
Toate ne conduc spre Roxie.
Lui Angela nu îi va plăcea asta.
E la fel ca ultima oară când ai stat aici.
Doar că acum suntem mai calmi.
Nu, atunci era vorba despre Hodgins.
Ci de Roxie.
Vrei să te culci cu Roxie?
Asta numeşti tu calm?
Îmi pare rău, nu cred că te conduce creierul, atâta tot.
Atracţia poate fi confundată cu dragostea.
Fanteziile ne pot convinge că suntem îndrăgostiţi.
- Pentru tine e doar o reacţie? - Da.
Da.
Nu înţelegi iubirea, Sweets.
Nu sunt aşa de naiv pe cât mă crezi.
Ai o noţiune burgheză...
Burgheză?
...care spune că pentru ca dragostea să fie adevărată,
ea trebuie să fie permanentă.
Nimic nu este permanent. Este un adevăr.
Iubim şi încetăm să iubim alte persoane,
dar asta nu face ca acele iubiri să fie mai puţin reale.
Spui asta pentru că încă nu ai întâlnit iubirea vieţii tale.
Ba da.
De mai multe ori.
Bine.
Mi se pare că păstrezi întotdeauna o portiţă de ieşire
în relaţiile tale.
Pentru că îţi este teamă de vreun angajament.
Bună încercare.
Dar nu.
Îmi asum un angajament faţă de fiecare persoană pe care o iubesc.
Te măriţi cu un bărbat apoi uiţi că te-ai măritat cu el
pentru că eraţi beţi în Kava Kava.
Asta a compromis relaţia ta cu Hodgins care s-a încheiat,
la fel ca şi căsătoria ta.
Şi acum spui că ai sentimente intense
pentru o fostă iubită căreia i-ai mai frânt inima o dată.
Nu poţi vedea dezastrul potenţial?
Ascultă, ai zis că fără riscul de a suferi
nu poate există nici fericire, nici dragoste sinceră.
Am spus eu asta?
E minunat.
Ascultă...
Nu vreau să o rănesc pe Roxie.
Atunci nu o face. Pune-i binele înainte.
Las-o pe Roxie să hotărască
dacă este pregătită să continue această relaţie.
În regulă.
Şi dacă nu doreşte?
Mă tem că va trebui să trăieşti cu această durere.
Am folosit un spectrometru când îmi făceam stagiul la Johns Hopkins.
Şi l-am învăţat pe un prieten cum să îl folosească.
Excelent. Ar trebui să înveţi şi conceptul de spaţiu personal.
Ce ai găsit pe topor?
L-am curăţat cu terebentină, nu avea nicio urmă de sânge.
Şi a verificat mânerul.
- Clorură de sodiu şi izuri olfactive. - Sudoare.
- Cu siguranţă de om. - Ce valoare avea PH-ul exocrin?
- Şapte. - Era o femeie.
Apoi, ar trebui comparat cu ADN-ul
sudorii amicei lesbiene a lui Angela
- să vedem dacă corespunde. - Te auzi vorbind?
Da, dar e o idee bună, Hodgins.
Poate ar trebui să o pregătim pe Angela.
Doctore Saroyan?
Mulţumesc mult că m-aţi primit.
Nu eram de acord să ne vedem.
De ce niciunul dintre voi nu îşi face vreodată programare?
Serios, e iritant.
Iritant. Exact de asta sunt aici.
Am...
Am realizat un sondaj confidenţial în echipă şi...
Le par iritant? Nu, şi mai rău.
Mă urăsc.
Ştii de ce?
D-rul. Brennan subestimează psihologia
şi toţi îi ţineţi isonul.
- Ştiu că sună cam paranoic. - Cuvântul "ison" e cam învechit.
Dar e adevărat.
Nu am venit aici pentru că eşti iritant.
- Ci pentru Daisy Wick. - Daisy?
Da, e foarte inteligentă, cu un mare potenţial
şi are darul de a transforma oamenii rezonabili
în furii incontrolabile.
- Vrei să vorbesc cu ea? - Nu.
Vreau să mă sfătuieşti cum să o concediez.
Mă descurc foarte bine când e vorba de incompetenţă...
dar când este doar o problemă de personalitate...
- Mă ocup de asta. - Ce? Serios?
Da, voi vorbi cu ea.
Şi în calitate de şef, e treaba mea să dau afară oamenii.
Ştii că uneori e mai bine ca un şef să delege pe altcineva.
O voi face eu.
Să sperăm că nu mă transformă într-o furie incontrolabilă.
Nu sunt psiholog,
dar ar trebui să fii flatat că toată lumea vine la tine
să îţi ceară sfatul.
Mulţumesc.
Sunt pregătită să mă uimeşti.
Păi aproape că am dat-o în bară, aşa că nu mă lăuda prea mult.
Dar nu ai dat-o în bară.
Da, doar pentru că Angela mi-a cerut un serviciu.
Şi nu pot rezista.
Iată hainele victimei.
Şi iată coada presupusei arme a crimei.
După cum ştiţi, există sudoare pe ambele.
- Dar nu este sudoarea victimei. - Sudoarea unei femei.
Ucigaşul probabil a transpirat pe mânerul toporului,
punând apoi cadavrul victimei în maşină.
După analize mai amănunţite,
am descoperit alte urme în sudoare.
Imatinib mesylat, hidroxiuree, busulfan.
Ai vreo idee de unde pot proveni aceste produse chimice?
Medicamente împotriva cancerului.
Am verificat.
Este un tratament pentru un anumit tip de leucemie.
Deci Roxie nu e vinovată.
E greu de spus dacă suferă de leucemie doar privând-o.
Nu, dar acest medicament, busulfanul,
provoacă o decolorare a pielii foarte vizibilă.
Atunci e bine pentru Angela.
Nu că aceste considerente ne-ar influenţa.
De ce mă priveşti aşa?
Ştie cine e vinovat.
Nu aveam niciun motiv să-l ucid pe Geoffrey.
Ai mai multe tablouri de-ale lui
Valoarea unei opere de artă creşte după moartea artistului.
Nimeni nu putea şti cât va mai trăi Geoffrey.
Am foarte multă răbdare.
Doar că vei muri, dnă Bridenbecker.
Te înşeli.
Îţi poţi şterge machiajul?
Nu. Doresc un avocat.
Serios? Pentru că lista ta de apeluri
arată că ai contactat o clinică de cancer din Mexico City.
Şi ştim că această clinică te costă o mică avere.
Dacă e vreo consolare, nu ar fi mers.
"Tratamentul" lor... nu e fondat.
Nu ştii nimic.
Mă tem că da.
Genul acela de loc nu face decât să exploateze oamenii ca tine.
Geoffrey oricum urma să moară.
Oricine putea vedea asta.
I-am făcut un favor.
I-am lansat cariera.
Geoffrey ar fi preferat să ne amintim de el
ca de un artist inspirat
mai degrabă decât ca de victima unei crime banale.
Serios?
Poate ar fi preferat să trăiască.
Şi eu.
Se pare că niciunul nu obţine ceea ce îşi doreşte.
Bună, Roxie.
Acum ce fac?
Ai bani şi ai un studio.
Cred că ar trebui să te consacri exclusiv artei.
Nu asta doresc să spun.
Nicio clipă nu te-ai gândit că eu sunt făptaşa?
Nu.
Nicio clipă.
De ce?
Pentru că...
ne cunoşteam bine într-o vreme şi nu cred că...
te-ai schimbat prea mult.
Tu te-ai schimbat?
Nu ştiu, Roxie.
Poate că da. Dar nu sunt...
Nu m-am schimbat...
Cum o va face?
O va convinge că e mai bine pentru ea să îşi găsească un alt loc de muncă.
Ce se întâmplă?
Sweets o dă afară pe Daisy în locul nostru.
Ne întrebăm cum va proceda.
Îi va explica logic
că acest mediu nu îi este favorabil nici ei
nici nouă şi, ca om de ştiinţă, ea va înţelege că are dreptate.
Nu, Sweets e mai rafinat.
Va folosi un şiretlic psihologic de Jedi
pentru a o face să creadă că a fost ideea ei să plece.
Am o veste bună şi una proastă.
- Pe care vrei să o auzi mai întâi? - Pe cea rea.
S-a terminat cu serviciul tău aici.
- Nimeni nu vrea să lucreze cu tine. - De ce?
Ştii de ce, Daisy.
Mai ai de rezolvat nişte lucruri
când vine vorba de relaţiile interpersonale.
- Nimeni nu mă place? - Mă tem că nu.
Şi vestea bună?
Nu mai avem niciun motiv să na păstrăm relaţia secretă.
Serios?
De ce mă întrebi asta?
Credeam că suntem aşa de discreţi
pentru că îţi este puţin cam ruşine cu mine.
Sunt absolut şocat.
Da.
Nu ar trebui să facă asta în laborator.
Este o metodă de concediere pe care nu am încercat-o niciodată.
Dar bravo, dr. Sweets.
Nu va merge. Sunt foarte diferiţi.
De acord.
Până la urmă, e un om de ştiinţă, iar Sweets îşi trăieşte viaţa
după capriciile psihologiei şi ale emoţiilor.
- Nu au nimic în comun. - Aşa este.
Trebuie să aibă ceva în comun.
- Altfel cu ce rămân? - Absolut.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro