Scuză-mă.
Doar o clipă.
Doamnă, femeia asta a adormit lângă mine şi trebuie neapărat să ies.
Cartea asta este aşa de interesantă.
- Îţi plac misterele? - Sunt agent FBI,
aşa că misterele sunt ocupaţia mea.
Şi eu sunt un fan al ficţiunii. Am venit cu Nadine.
Plănuieşte crima perfectă de ani buni, dar ca amuzament.
Îmi poţi povesti mai târziu. Chiar trebuie să ies.
- Trebuie să ies. - Corect.
Când trebuie să ieşi, trebuie să ieşi.
Scuze.
Câţi ani ai?
Haide, suntem la 10.800 de metri în aer. E dincolo de limita teritorială.
Suntem pe teritoriu american până aterizăm în Shanghai.
În regulă? Aşa că haide, dă-le încoace.
Eli, ce faci? Ştii că mama ta nu se simte bine.
Te deranjează?
Nu, doar vorbeam.
Asta e tot.
Poţi dormi, tată. Totul e în regulă.
- Ce? Booth? - Uită-te la asta.
Nu primesc nici măcar o masă caldă şi tu ai pijama şi papuci.
Comodităţile de bază. Zborul durează peste treisprezece ore.
Da, ştiu. Mi-am petrecut
ultimele opt ore în spate, în Guantanamo Bay.
Da!
Nu ai voie aici.
Ce? Suntem... colegi.
Bine? Astea sunt treburi guvernamentale.
Nu trebuia să îţi cumperi singură bilet.
O, scaun de masaj.
Dle, trebuie să reveniţi la clasa economică.
Suntem parteneri, ne place să fim împreună.
Relaţia voastră sexuală nu e relevantă, domnule.
Aici e clasa întâi.
De ce cred toţi ceilalţi că avem o relaţie sexuală?
Abia de ne atingem vreodată.
Mă ocup eu de asta. Bine, poftim.
Agent special FBI Seeley Booth.
Ea e partenera mea, dr. Temperance Brennan şi
chiar merge în China. Mergem în China împreună
şi va ajuta guvernul chinez să identifice un bătrân
chinez adevărat.
Oasele au fost găsite într-o peşteră Wuhan,
veche de peste 40.000 de ani.
După Articolul 18, secţiunea 1831,
trebuie să protejez tehnologia americană
pe care o va folosi doctorul Brennan.
Aşadar este datoria mea patriotică să fiu alături de ea,
aici, în calitate de gardă de corp.
Călătoria aceasta mă poartă înapoi la adevărata mea pasiune:
descoperirile antropologice preistorice.
Fascinant. Dle...
- Trebuie să vă întoarceţi la locul dv. - Scuze.
- Chiar acum. - Bine.
Bones. Bones, ce vrei să spui prin "adevărata ta pasiune"?
Credeam că munca depusă de către noi este adevărata ta pasiune.
Puteţi să vă continuaţi cearta după ce aterizăm.
În regulă.
Aveţi grijă la cap.
- Eşti bine? - Da, sunt bine.
Mă aruncaţi înapoi la "clasa vitelor". Asta nu e în regulă.
Vă urăm un zbor plăcut, domnule.
Deci pisica nu-i acasă şi "slavă Domnului că e vineri"?
Sunt aici.
Sunt pisica.
În cazul ăsta, cred că d-rul. Brennan e pisica.
Sunt acea pisică
care le dă şoarecilor liber pentru restul zilei.
Daisy şi cu mine ne întrebam dacă ar dori cineva să ni se alăture
la o competiţie de karaoke în seara asta.
Puţină distracţie înainte de weekend?
- O să cânt "Lime în the Coconut." - Îmi pare rău,
mă voi plimba cu bicicleta la Virginia Creeper Trail.
Roxie şi cu mine vom merge într-o tabără pentru artişti
în Pond View.
Şi eu o voi duce pe Angela la gară.
- Da? - Da.
- Eşti gata, Angie? - Bună!
Da, sunt pregătită.
Nu am mai fost într-un astfel de loc de când eram în şcoală.
Ne vedem luni.
Weekend plăcut.
Ce crezi?
Nu face chestia cu răspunsul la întrebare prin altă întrebare.
Ce importanţă are pentru tine ce se întâmplă între Roxie şi Angela?
Pentru că Angela şi cu mine am fost logodiţi
şi acum e cu o femeie.
Contează pentru că...
Doar contează.
Nu crezi că amândoi aveţi dreptul să aveţi o viaţă privată?
Nu-mi mai pune întrebări.
- Te simţi ameninţat? - Gata. Am şters-o de aici.
Eu...
Ştii, puţin karaoke te-ar putea ajuta să te destinzi.
Mai ales dacă o să cânt eu.
Am o voce frumoasă, de tenor.
Scuză-mă.
Ar trebui să îţi faci un control la prostată.
- O să ai probleme. - E jos.
Nu mi-ai răspuns. Te-ai săturat să lucrezi cu mine?
Nu e vorba despre asta.
Dar identificarea şi analiza rămăşiţelor antice
este motivul pentru care am devenit antropolog judiciar.
Te-ai plictisit.
A dispărut scânteia.
Înainte de orice sunt om de ştiinţă.
Corect.
Da.
"Om de ştiinţă înainte de orice" pot înţelege.
Înţeleg.
- Da? - Dacă eşti prins aici,
- înseamnă că sunt complice? - Complice la o promovare.
Doamne, aici e raiul.
Jos.
Doamne...
Este... este un cadavru, nu?
Bones Sezonul 4 Episodul 10
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
Ştii unde îţi erau toţi oamenii, căpitane?
Eu şi copilotul, da.
Despre echipaj va trebui să o întrebaţi pe dra McNutt.
Nu vorbeşte.
Bones, nu toţi uită aşa de uşor aceste experienţe oribile.
Lasă-mă să încerc eu asta, bine?
Cum te cheamă?
Care e prenumele tău?
Katherine.
- Kate. - Bine, Kate,
ceea ce ai văzut acolo, jos, nu va mai trebui să vezi niciodată.
Îţi lipseşte vreun om?
Încă mai simt mirosul...
- Miroase ca porcul la grătar. - Bones.
Vreau să te relaxezi.
Bea puţină apă. Avem nevoie de ajutorul tău,
Ajutorul ei? Pentru ce?
- Mergem în China şi chemăm poliţia. - Nu.
Va trebui să întoarcem avionul.
- Ne întoarcem acasă. - Nu se poate.
Nu mai avem suficient combustibil pentru asta de 23 de minute.
Ruta ne poartă peste Groenlanda. Putem ateriza acolo pentru a realimenta?
Nu pe vremea asta. Îmi pare rău, dar următoarea oprire
va fi în Shanghai, China.
Nicio grijă. Sunt poliţişti acolo.
- Şi încă mulţi. - Până când roţile ating pista,
avionul este teritoriu suveran al Statelor Unite.
Agentule FBI, fă ce vrei
câtă vreme nu pui în pericol acest zbor.
Dar, în patru ore, ne vom afla pe teritoriul suveran al Chinei.
Scuză-mă.
Înainte să devii complet catatonică...
îmi poţi spune cum pot accesa internetul?
Trebuie să îmi contactez oamenii.
Bones, nu trebuie să ţipi.
E în stare de şoc, nu e surdă.
Ce? Ce? Glumeşti?
E imposibil să fie corect mesajul pe care l-am primit.
Ar trebui să îi informez imediat pe toţi.
Ce se întâmplă?
Aşa arăţi cu adevărat?
Cam a zis că e o urgenţă. Nu am avut timp să...
Poate că mesajul tău este trunchiat.
Aş prefera să îi anunţ imediat pe toţi.
A avut loc o crimă în avionul lui Brennan?
Bine. Suntem toţi aici.
Câţi ani ai? Şaisprezece?
Îmi plac pantalonii ăştia scurţi.
A fost găsit un cadavru ars, de nerecunoscut,
într-un imens cuptor cu microunde
în zborul lui Booth şi Brennan către China.
- Poate ar trebui... - Da, aşa voi face.
Sună-mă când îl prinzi pe tipul cel rău.
- Şi eu sunt aici pentru că... - Eşti printre numerele mele speciale.
- Bine. - Bine.
Dr. Saroyan?
Doi oameni... pleacă împreună
şi iau o singură geantă. Asta... înseamnă ceva, nu?
Adică Angela şi Roxie.
Păi...
Da, înseamnă ceva.
Scuză-mă.
Ce se întâmplă?
Ascultă, ai cumva un metru şi o pensetă?
A avut loc o crimă!
- Nu! - Le trebuie penseta pentru autopsie.
Cod Roşu!
Niciun Cod Roşu. Nu o trezi pe Nadine.
Îţi voi explica totul mai târziu,
îţi jur, Charlotte. Am nevoie doar de lucrurile acelea.
Nu am auzit niciun foc de armă, deci probabil a fost înjunghiat.
Am văzut-o pe dr. Temperance Brennan, scriitoarea, la clasa întâi.
Sigur ea face autopsia. Ascultă, am fost trează de la început
şi cine a luat-o încolo
s-a şi întors. Deci dacă victima e un pasager,
trebuie să fi avut loc la clasa întâi.
Probabil era o femeie, cele mai multe victime ale crimelor sunt femei.
Chiar îţi plac crimele, nu-i aşa?
- Mulţumesc. - Aşteaptă.
Dr. Brennan va avea nevoie de asta.
- Pentru ce e asta? - Este o sondă.
Ăsta e cel mai bun zbor pe care l-am avut vreodată.
Bine, drăguţo,
avem o legătură bună, audiovizuală,
aşa că ar trebui să ne poţi "teleporta" toate fotografiile digitale.
Am izolat scena crimei
şi vom încerca să compromitem probele cât mai puţin.
- Uite ce am aici. - O sondă!
- Grozav. Nu mă gândisem la asta. - Da, noroc că am făcut-o eu.
Bună, Booth. Până acum ţi-a plăcut zborul?
Da. Am probleme cu somnul.
Se pare că aţi reuşit să scoateţi rămăşiţele din cuptor.
Da, sunt cam...
S-au cam fărâmiţat un pic.
Bones, ai luat tu telefonul ăsta din locaşul lui?
Nu.
Am informat FAA, NTSB şi autorităţile chineze
că avem un cadavru.
Da, cine are acces la bucătărie?
- Noi toţi. - E locul nostru de evadare.
Ca să ne relaxăm.
Cine a dat ultimul telefon?
Pot afla la ce număr s-a sunat.
- Eu am fost. - Tu?
Ce eşti tu, vreun spion sau vreun traficant?
Nu. E îndrăgostită, Agent Booth.
Şi prietenul ei lucrează la această linie aeriană în Aeroportul din Shanghai.
- E împotriva regulilor. - La fel e şi sexul
cu alţi pasageri în baie.
Cred că suntem cu toţii stresaţi.
Am folosit telefonul imediat după cină.
Nu se prăjea niciun cadavru în cuptorul cu microunde.
De ce nu număraţi pasagerii?
Spuneţi-mi care pasageri lipsesc.
Fotografia în detaliu a foliculilor victimei
sugerează că avea păr şaten, poate roşcat.
Estimez că avea înălţimea de 157 de centimetri.
Hodgins iar are privirea aia de suricat.
Ce se întâmplă cu unghiile ei?
Te referi la petele din jurul falangelor?
Ce ar putea cauza astfel de arsuri?
Unghii false. Plastic ABS
şi lipici etil cianoacrilat.
Ard ca torţele.
De o femeie micuţă cu părul şaten sau roşcat purtând unghii false.
1m 57, micuţă, păr şaten sau roşcat, unghii false.
Unghii false.
Locul 3-B, Elizabeth Jones.
3-B.
3-B. 3-B.
Amice.
Amice. Amice. Trezeşte-te.
Scuză-mă că te deranjez.
Ţi-o aminteşti pe persoana care stătea lângă tine?
Nu.
Am luat un somnifer.
- Am ajuns în China? - Stai aşa, dai şapte miare
pe un zbor şi ţi-l petreci dormind?
- Nici nu mănânci mai întâi? - Scuză-mă, agent Booth.
Da.
Sunt Arthur Bilbrey. Soţia mea, Ann, este foarte bolnavă.
Aş fi recunoscător dacă s-ar putea odihni puţin înainte de aterizare.
Voi fi bine. Relaxează-te.
Ar fi bine să păstrezi tăcerea sau...
Îţi arăt eu ţie, FBI!
Te rog. El e fiul meu, Eli.
Am eu grijă de tine, mamă.
Ai vreun nume?
Elizabeth Jones. Locul 3-B, clasa întâi. Cu cât ne puteţi furniza mai repede
date despre trecutul ei,
cu atât va fi mai bine pentru noi.
Asta e ciudat.
Lasă-mă...
să dau un telefon şi revin eu.
Angela şi Hodgins
au observat o umbră în partea expusă a sternului.
Da, am văzut asta. Eu...
E ceva aici,
dar nu-l pot identifica.
Angela a sugerat să faceţi cât mai multe fotografii cu putinţă
la rezoluţie maximă.
În regulă.
Nu e un os. E ceva anorganic.
E suficient de rapid pentru tine?
Victima voastră e Elizabeth Joy Jones.
Este un jurnalist de călătorii pentru revista D.C. Voyager.
- Trebuie să mergeţi la sediul revistei. - De ce?
Poate ştiu de ce a fost ucisă.
Ai înţeles pe dos, dragă. Nu sunt detectiv.
Nici eu, şi tocmai autopsiez o altă victimă.
Vorbeşte cu şeful, cu secretara, prefă-te că sunt vizaţi.
- Ia-l pe Sweets cu tine. - Dacă vrei să fac asta,
trebuie să îţi construieşti un caz beton.
- De ce? - Dacă vrei să mă înfrunt
cu guvernul chinez, cu Departamentul de Stat,
cu Autoritatea pentru Străini,
cu Comisia Transporturilor şi, din câte ştiu, cu ONU,
ar fi bine să îmi dai nişte probe solide.
Bones, poţi să o întorci ca să nu ne mai privească?
E moartă, Booth. Nu poate vedea.
Doamne.
În mod clar nu sunt un "savant".
Întotdeauna am ştiut asta.
Nu ai pregătire în domeniul medicinei legale.
Şi nici nu-mi doresc să am.
Pentru a efectua o arestare,
avem nevoie de momentul şi de cauza decesului,
precum şi de ceva...
care poate identifica ucigaşul.
De ce ai nevoie?
- De o lupă. - Bine.
În regulă.
Scuze.
Uite... am nevoie de o luptă.
Credeam că ai una pentru literele mici.
Am vederea perfectă. Lupta este
pentru examinarea cadavrelor?
Crezi că pe Nadine ar deranja-o dacă...
Ar fi încântată dacă ar fi trează. Doarme buştean.
Ce echipament ar folosi d-rul. Brennan într-o astfel de situaţie?
Nu ştiu. Eu sunt mai degrabă un umanist.
Folosesc un soft de interpolaţie cu un algoritm de estompare a marginilor.
Cam ce aş face dacă aş restaura o pictură.
Deci Roxie a plecat în vacanţă fără tine?
Nu. Vom face ceva aici.
Corect.
- Nu o spune aşa. - Cum adică?
Ştiu. Scuze.
Ce crezi? Ceara de la lumânare?
După caracteristicile arsurilor, e un fel de material termoplastic.
Dar ce este?
- E ceva reflectorizant. - Da.
Computerul va căuta toţi pixelii aflaţi în aria
nuanţelor din schema de culoare.
Bine. Şi trimite tot pe calculatorul meu.
Da.
Bones...
În regulă. Vreau să îţi scoţi ochelarii,
să îţi desfaci părul şi să îmi spui:
"Dle Booth, ştii care este pedeapsa pentru o carte adusă cu întârziere"?
De ce?
Nu contează.
Tăietura asta de pe occipital
a făcut-o să leşine.
Fracturile astea fine au slăbit integritatea craniului
şi i-au cauzat explozia când a fost încins.
Deci a fost lovită. Cu ce?
Îmi va trebui un mulaj ca să aflu.
Cum?
Am nevoie de adeziv dentar.
Şi de pudră de talc. Şi o brichetă pe butan, te rog.
Asta e tot?
Aşa cred. Da.
Îmi pare rău, dragă, dar ăştia sunt dinţii mei adevăraţi.
Şi ai lui Nadine sunt adevăraţi.
D-rul. Brennan face un mulaj al rănii?
Asta ar face în cărţile ei.
Aprinde lumina.
Doamnelor şi domnilor, îmi cer scuze că vă deranjez,
dar agentul Booth de la FBI ar dori să vă vorbească.
Atenţie, am nevoie de adeziv dentar,
pudră de talc şi de o brichetă pe butan.
Brichetele sunt strict interzise în avion.
La fel şi crima.
- Adeziv dentar? - Poftim, fiule.
Aveţi pudră de talc, pudră de obraji?
Are cineva pudră de talc?
Acolo. Grozav. Bine.
Aveţi o brichetă? O brichetă pe butan.
Haide, nu are nimeni o brichetă?
Am confiscat-o.
Evident.
Asta e bună. Pudra conţine...
siliciu hidratat şi carbonat de calciu.
Haide, asta nu e mai amuzant
decât peştera Wuhan şi scheletele vechi de 40.000 de ani?
O să meargă?
Aşa ar trebui.
- Ar trebui... - În clipa asta
mă umpli de încredere.
Poftim.
Acum tot ce trebuie să facem
este să găsim obiectul care se potriveşte şi am găsit arma crimei.
Corect.
Asta e tot?
Măcar ştim că e în avion.
Aţi descoperit cauza morţii?
Da, cineva a lovit-o în cap şi craniul a explodat.
Examinăm extremităţile cărnii arse
din zona rectus abdominis.
Îmi place natura oclusivă a ţesutului.
Gândeşte-te la el ca la un înveliş al oaselor.
Din poze reiese că are o coloratură rozalie, aşa este?
"Rozalie" este un termen subiectiv şi nu mă simt în largul meu să aplic
o evaluare subiectivă unor probe care nici măcar nu au fost...
E rozaliu şi scârbos.
Asta indică prezenţa fluxului sanguin în momentul când a fost prăjită.
Era încă vie în cuptorul cu microunde?
Cât timp a stat acolo?
De vreme ce temperatura cuptorului era stabilită pe maxim,
şi avea circa 44 de kg...
Poţi descrie ţesutul mamar?
Nu prea ştiu cum să descriu ceea ce văd.
Dacă ar fi fost un curcan ar fi ieşit ars.
Asta înseamnă că s-a prăjit vreo şase ore jumătate.
Ceea ce ne indică momentul decesului.
În locul tău, aş preleva nişte mostre de ţesut.
Uneori carnea poate da multe informaţii.
Cred că avem o potrivire.
Cineva a lovit-o cu capul de zăvor.
Şi a îndesat-o în cuptor şi a prăjit-o.
Oribil.
Eşti sigur că era Elizabeth?
Desigur, va fi necesară o analiză de ADN şi una dentară când vor ateriza,
dar sunt destul de siguri.
Nu pot să cred că s-a dus.
Elizabeth era una dintre cele mai bune ziariste din ţară.
Cum i-ai caracteriza relaţia cu ceilalţi?
Era caldă,
prietenoasă, deschisă...
Nu avea niciun duşman.
Poţi interveni oricând, dre. Sweets.
Nu, nu, mă descurc.
Câtă vreme te descurci...
Dra Jones scria vreun articol?
Nu, era o călătorie de plăcere.
Terminase un articol pentru noi despre siguranţa liniilor aeriene.
Ironic.
Era un articol despre piloţii care au ascuns
condamnări pentru consum de băuturi alcoolice la volan
în faţa angajatorilor lor.
Bones, ce este asta?
- Mostre de ţesut. - O, nu, nu...
Nu lăsa oamenii să vadă asta.
Am nevoie de vodkă.
Şi eu, Bones, dar ştii ce? Suntem la muncă.
Nu, pentru a păstra mostra de ţesut.
Mai au doar Bourbon şi Scotch.
Stai aşa.
Haide.
Ce?
Bine, dă-o încoace.
Dă vodka. Haide.
Aşa credeam şi eu.
Uite,
în mod clar mama ta e bolnavă
şi tu o iubeşti
şi probabil de asta te porţi urât, dar ceea ce ai de făcut
este să te gândeşti..
Să te gândeşti cu adevărat... cum o poţi ajuta.
Va muri.
Ce să fac în privinţa asta?
Fă-o să se simtă mândră de tine.
Tocmai am primit copia următorului articol al lui Elizabeth Jones.
Este despre piloţi acuzaţi de a fi condus băuţi.
Există vreo legătură cu cineva din acest zbor?
Am însărcinat o echipă cu căutarea documentaţiei ei,
dar ştiu că această linie aeriană este indicată drept cel mai grav pătată.
Şi pilotul acestui zbor?
Are antecedente.
Apare în articol.
Mulţumesc, Caroline.
Îţi dai seama că dându-mi afară copilotul
ai încălcat vreo 40 de legi.
Da, păi mă gândeam să purtăm...
o conversaţie între patru ochi ca între bărbaţi.
- Despre Elizabeth Jones. - Numele nu-mi spune nimic.
Aşa se frânează avionul?
Te rog, nu atinge asta.
Nu atinge nimic.
Elizabeth Jones era ziaristă.
- Nu o cunosc. - Ea te cunoaşte.
A scris un articol despre alcool şi piloţi.
Şi ce legătură are asta cu mine?
În 2002 ai fost acuzat că ai condus sub influenţa alcoolului
şi nu ai raportat incidentul.
Amenda este de 250.000$ şi...
de cinci ani în închisoare.
S-a întâmplat în ziua când a murit tatăl meu.
Ştiu că nu mai e la modă, dar îmi iubeam tatăl.
Din punct de vedere legal rămâne totuşi un posibil motiv de crimă.
Nu am ucis-o.
Nici nu ştiam că există.
Trebuie să prelungeşti acest zbor.
- De ce? - Ca să ne dai timp
să aflăm cine a ucis-o, dacă nu cumva ai făcut-o tu
iar în acest caz nu mai are nicio importanţă.
Pot declara că am probleme la sistemul electric,
poate vă pot oferi o oră în plus.
În regulă, voi considera asta drept un semn de cooperare, căpitane.
Ce privelişte frumoasă. Uită-te la asta.
Cât timp trebuie să rămân aici?
Mă interesau câteva dintre lucrurile pe care le spuneai mai devreme.
Am răspuns la fiecare întrebare
pe care mi-a pus-o femeia cea înfricoşătoare.
Problema este că e avocată deci e foarte directă.
Înfricoşătoare.
Îi place să bage oamenii în închisoarea federală.
Cred că îi place să o facă.
Eu am un farmec mai... psihologic.
Nu-mi pari a avea vreun farmec.
Mă interesează ce ştii despre viaţa personală a lui Elizabeth Jones.
Nu am făcut sex cu acea femeie.
- Dar îţi doreai asta. - Da, dar nu am făcut-o.
Era genul de femeie care avea aventuri?
Da.
Ai şi un nume?
Aş putea să o chem din nou pe dna Julian, dacă te simţeai mai în largul tău cu ea.
Artie.
- Ştiu doar că-l chemă Artie. - Artie, bine.
Să vorbim despre Elizabeth şi Artie.
Cât de ranchiunos erai
că Elizabeth s-a culcat cu el
şi nu cu tine?
Păi el e însurat şi eu nu,
aşa că da,
poate că sunt cam ranchiunos.
Este un plasture.
Da, mulţumesc.
Eram consternată.
Partea curată de aici trebuie să fie locul unde s-a suprapus,
iar partea întunecată trebuie să fie locul unde a intrat în contact cu pielea.
Nu sunt expert, dar sunt destul de sigur
că nici chiar tu nu poţi face o analiză de ADN după o fotografie digitală.
Nu, dar după mărimea unui deget?
Aşa este.
E strălucit.
Circumferinţa de 82 de milimetri.
Bine, păi...
Al meu are 62, deci el e un tip masiv.
Sau supraponderal.
Uită-te la perforaţii, se întind în poziţie verticală.
Le văd, dar nu am idee ce ar putea însemna.
L-a ţinut strâns, în poziţie îndoită.
Asta ar explica cutele.
Deci, după părţile unde adezivul s-a desprins,
era îndoit la mai mult de 90 de grade.
Serios, îmi place...
să lucrez cu tine.
Şi mie.
Formăm o echipă frumoasă...
... pentru aşa ceva.
Trebuie să te întreb ceva, Angela.
Am înţeles, după felul cum te strâmbi.
Ceea ce e între tine şi Roxie...
E real, da.
Nu, am înţeles. O văd.
- Asta ne-a despărţit? - Aş vrea să pot spune că da,
pentru că asta te-ar face să te simţi mai bine.
Dar te-ai putea îndrăgosti de un bărbat?
Îmi pare rău, dar da.
Ange?
Draga mea, Doamne,
am uitat complet că eşti aici.
Presupun că ai auzit tot?
Da, a fost fascinant.
- Ce părere ai? - Singura articulaţie
care se poate îndoi la mai mult de 90 de grade
se situează între falangele proximale şi intermediare.
Aşa este. Degetele.
Căutăm probabil un bărbat foarte corpolent
cu o tenosinovită a muşchiului flexor.
Super, draga mea, dar cu rămâne cu restul conversaţiei?
Îmi pare rău, Ange, nu am ascultat.
Trebuie să găsesc un pasager cu un deget bolnav.
Mulţumesc pentru discuţie.
Scuze, puţină atenţie, vă rog?
Sunt d-rul. Temperance Brennan.
- Scriitoarea? - Da.
Căutăm un pasager
prezentând o laceraţie a articulaţiei
interfalagiene proximale, aşa că priviţi-vă vecinii
- şi articulaţia... - Ascultaţi,
cine vrea un exemplar cu autograf al cărţii d-rului. Brennan?
Ridicaţi mâna. Ia te uită.
M-am prins de şmecherie.
Ţineţi mâinile ridicate
ca d-rul. Brennan să numere de câte cărţi este nevoie.
Are cineva... vreo întrebare pentru d-rul. Brennan?
Lucraţi la ceva în acest moment?
Da. Ţineţi mâinile ridicate.
Ce e mirosul ăsta delicios?
Porc fript.
Nu, acest miros delicios
este diferenţa între clasa întâi şi cea economică.
Te descurci, Bones?
- Ţine-l. - Aici.
- Numele tău? - Scrie doar
"Minunatului Nick Devito."
Care este problema?
Am un deget bolnav. Am o problemă cu tendonul.
- Îţi place tirul? - Da, la nebunie.
Asta nu înseamnă că îţi citesc cărţile.
Ascultă, vei veni cu noi. Haide.
Nu cunosc nicio Elizabeth Jones.
Mai eşti la editorul lui Elizabeth Jones?
- Da, şi... - Întreabă-l...
Întreabă-l dacă a auzit de vreun Nick Devito.
- Toate astea pentru o carte? - Unde ţi-e pansamentul?
Cunoşti vreun Nick Devito?
Probabil mi-a căzut când dormeam.
Am spasme musculare.
O dată am luat prânzul cu Danny Devito.
A negat. Am informaţii.
Elizabeth Jones avea o aventură cu un tip pe nume "Artie".
Legătura durează de mai mult de un an,
dar lucrurile s-au degradat în urmă cu o lună.
E însurat. Soţia lui e bolnavă şi copilul lui e o pacoste.
Ştii ce? Eşti eroul momentului.
Îţi datorez o bere şi un whisky, amice.
Pare să fie o chestie care m-ar îmbolnăvi.
Întoarce-te la locul tău.
De ce?
Avem un suspect mai bun.
- Ştii de ce sunt aici. - Scuză-mi fiul...
E adolescent. Mama lui este foarte bolnavă.
Nu e vorba despre fiul tău, Artie.
Ci despre Elizabeth Jones.
Soţia mea nu ştie. Şi aş aş vrea să rămână lucrurile.
Elizabeth ţi-a cerut să îţi părăseşti soţia?
I-am zis de la început că nu o voi face niciodată.
Aţi văzut în cel stare este?
Prioritatea mea e să fiu un soţ şi un tată bun.
- Ducând-o în China? - Să urce pe Marele Zid
este visul ei de când era mică.
Ultima noastră şansă de a face ceva extraordinar în familie.
Deci Elizabeth Jones te-a urmat?
Aşa se pare.
- Şi ai ucis-o. - Sigur că nu.
Scuze.
Sunt avocat.
Soţia ta nu ştia despre ea?
- Ştia că am pe cineva. - Ai vorbit cu Elizabeth?
Am implorat-o să ne lase în pace.
Ann dormea.
Cum am zis, agent Booth, sunt avocat.
Nu ai nicio probă şi mai e puţin timp până la sosire.
Dacă vreţi să aflaţi cine a ucis-o, nu vă mai pierdeţi timpul cu mine.
Am mărit pozele sternului.
Lumina se reflectă în această zonă.
E imposibil pe piele.
Erau mici fragmente metalice înfipte în os.
Şi siliciu topit.
Sâni falşi? La ce ne ajută?
Siliciu, nu silicon.
Era un fel de cip...
O cartelă sim sau un card de memorie de la un aparat foto.
Dar ar trebui să îl vedem ca să fim siguri.
Cum a mers cu Bilbrey?
E avocat. Nu a zis mare lucru.
Şi cel căruia îi place tirul?
Se pare că i s-a lipit pansamentul de roata unui cărucior.
Găseşte-mi arma fumegândă, draga mea,
sau criminalul va dispărea printre un miliard de persoane.
1,29 miliarde. Aproximativ.
- Nu faci presiuni? - Zbor plăcut.
Am fost contactat de aeroportul internaţional din Shanghai.
Au arestat un anume Felix Clossen,
un olandez angajat al companiei.
Vindea numere de carduri bancare.
E fascinant,
dar pe noi ne interesează să rezolvăm cazul.
Numerele de carduri bancare le aparţineau pasagerilor zborului.
Şi Clossen e iubitul stewardesei.
Apelul către Clossen
a fost efectuat cu un minut înainte ca victima să ajungă în cuptor.
Am obţinut numerele de card bancar din calculator
şi i le-am trimis iubitului meu.
- Şi Elizabeth Jones te-a surprins? - Da.
Adică, nu.
- Care e răspunsul? - Nu ştiu cine a fost.
Am auzit paşi şi am crezut că este Kate,
aşa că m-am ascuns în compartiment.
Cine era cu Elizabeth?
Nu am putut auzi din pricina zgomotului motoarelor.
Le-am văzut doar picioarele.
Bine, era bărbat sau femeie? Ce fel de pantofi avea?
Purta papuci dintre cei distribuiţi
la clasa întâi.
Sunt toţi la fel.
Venea către mine şi am fugit pe scări.
Nu am ucis pe nimeni.
Cel care a ucis-o ar trebui să aibă sânge pe papuci.
Ar putea fi dovada pe care o vrea Caroline.
Veţi avea nevoie de o lampă cu ultraviolete.
Nici cei pasionaţi de romane poliţiste nu au aşa ceva în geantă.
- Să o facem. - Cum?
Ar trebui să vă grăbiţi. Vom ateriza în curând.
Acest avion nu o să aterizeze decât atunci când spun eu.
- Încă eşti suspect. - Nu are treabă cu voi sau cu mine.
O să rămânem fără carburant în douăzeci de minute.
Booth, avem nevoie de lampa albastră de deasupra capetelor noastre.
Aveţi, din întâmplare,
ochelari cu tentă gălbuie?
Sigur. Ce doriţi,
lumină de zi, artificială sau lunară?
Să vedem.
Ăştia sunt buni.
Mulţumesc.
Extraordinar...
Vor improviza o lampă cu ultraviolete.
- Pentru ce? - Pentru a găsi urme de sânge.
- Eşti gata? - Haide.
Uşurel. Vezi ceva?
Nu.
Nu. Nimic.
Şi acolo jos? Chiar acolo.
Nimic.
Doamne.
- Booth. - Da?
- Acolo. - Ai găsit ceva?
- Da, aici? - Eşti sigură?
Da, Booth.
Aprinde lumina.
- Ce se întâmplă, vă rog? - Fiul tău a ucis-o pe Elizabeth Jones.
- Cât mai avem până la aterizare? - Ne pregătim de coborâre.
- Eli? Imposibil. - De ce?
Nu vezi niciun mobil, ca de exemplu mama lui?
Sau pentru a-şi păstra familia unită?
Nu îl crezi decât un copil prost.
Poftim?
Caroline, sunt gata să îl arestez.
Eşti foarte sigur, nu-i aşa, dragule, chiar eşti sigur?
Sunt probe circumstanţiale, dar irefutabile.
Ai vreun mandat de semnat? Semnează-l, îl arestez.
- Doar o clipă. - E avocatul, nu-i aşa?
Întotdeauna recunosc un nenorocit de avocat.
Îmi reprezint fiul care este, de altfel, minor.
- Minor? - Un minor asasin.
Doamnelor şi domnilor, ne pregătim de aterizarea
pe aeroportul internaţional din Shanghai.
Vă rugăm să vă ridicaţi scaunele în poziţie verticală
şi să opriţi orice aparat electric.
Booth, eşti cam la limită.
- Ştiu. - Ce se întâmplă?
Ştim că ai ucis-o pe Elizabeth.
- De asta voiai să bei. - Nu spun nimic, nicio vorbă.
Faceţi arestarea în baza petelor de sânge
de pe nişte papuci care ar fi putut fi ai oricui.
Mobilul: tatăl tău îşi înşela
soţia muribundă cu victima.
Credeai că îţi salvezi familia scăpând de femeie.
Booth, suntem foarte aproape de sol.
Ea s-a urcat în acelaşi zbor...
- Nicio vorbă, Eli. - Booth, văd oamenii.
Avem mai puţin de 30 de secunde.
Trebuie să mă crezi.
Dovedeşte-o, agent Booth...
Ceva în plus faţă de mobil.
Dacă din acest joc video se dovedeşte a proveni cipul de calculator
înfipt în sternul victimei...
Unde l-ai pierdut, Eli?
- Invenţie ştiinţifică. - "Da"! A zis "da"!
De când avionul atinge solul îmi pierd jurisdicţia.
- Ar fi bine... - Semnează mandatul.
- Te rog. - Faceţi arestarea.
Eşti arestat pentru uciderea lui Elizabeth Jones.
Tot ce vei spunea va putea fi utilizat împotriva ta
la tribunal, pentru că aici te afli în Statele Unite.
Mulţumesc. Mulţumesc mult.
Mulţumesc. Mulţumesc.
Mulţumesc.
Bones, aplaudă aterizarea.
A, da.
Întotdeauna m-am întrebat de ce fac oamenii asta.
Ai prins criminalul?
Da.
Grozav.
Nu e grozav?
Are şaisprezece ani.
Avea o mamă pe moarte, un tată adulter.
Voia doar ca totul să înceteze.
Îmi pare rău.
E o zi tare proastă.
Sigur vrei să mergi acasă să faci o baie.
Vreau să vii cu mine şi să rămâi.
Sigur că voi rămâne.
Adică, vreau ca tu...
să te muţi cu mine.
Nu e doar pentru că ai avut o zi proastă.
- Nu e aşa? Pentru că... - Nu. Nu e asta.
Nu ai mai făcut niciodată asta, să îi ceri unei persoane
- să se mute cu tine? - Nu.
Ai locuit cu alţii, la ei acasă...
Cu geanta pregătită, în faţa uşii.
De ce nu spui nimic?
Bine.
Pentru că vei refuza.
Da.
Spun: "Nu, mulţumesc".
De ce?
E prea devreme. Nu eşti pregătită.
Nici eu.
Să vedem cum evoluează lucrurile, bine?
Ce?
Eu spun asta de obicei.
Uitaţi ce am găsit!
Zâmbeşte.
Mulţumesc.
Nu vom coborî totuşi din avion?
Nu, îi fac plinul, ne găsesc un alt pilot şi...
ne întoarcem acasă.
Şi părinţii lui?
O să se întoarcă prin mijloace proprii.
Eli e acum în arest.
Voiai să cobori din avion.
Ca să vezi acele oseminte chinezeşti.
Îmi pare rău.
- Nu e vina ta. - Ba da.
Eu te-am scos din chestiile tale ştiinţifice...
şi te-am luat ca să rezolvi crime.
Eu nu-mi amintesc lucrurile chiar aşa.
- Serios? - Da.
Din câte îmi amintesc, te-am obligat să mă iei pe teren.
Serios?
Da.
Tu nu voiai, nu-ţi aminteşti?
E doar vina mea.
- Cumva flirtaţi? - Taci, nu ai dreptul să vorbeşti.
De ce cred oamenii întotdeauna că flirtăm?
Propun să îl lăsăm în spate tot zborul.
Singur.
A ucis pe cineva. Mi-a stricat călătoria.
Şi va încerca să bea toată şampania.
O să avem nevoie de ea mai târziu.
În sănătatea noastră.
De ce al tău se lasă complet şi nu şi al meu?
Nu ştiu, aşa face el.
E clasa întâi. În mod normal, ar trebui toate să se lase.
Poate pentru că ar trebui să stai la clasa economică.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro