Oferta e mai mare decât cererea, aşa că se vinde pe mai nimic.
Şi soţia proprietarului a murit, aşa că e motivat.
Aş fi surprinsă dacă vreun alt agent nu i-a făcut deja o ofertă.
Ce miroase aşa?
Probabil de la vecini.
Am auzit că le plac grătarele.
E un cartier foarte prietenos.
Dormitorul matrimonial a fost
frumos reamenajat cu tavan fals
şi tâmplărie nouă.
După mine, e absolut mortal.
Îmi pare rău, trebuia să facă curat.
Ăsta e un picior.
Doamne!
Doamne! Doamne!
Rahat.
Credeam că bunicul tău trăieşte într-un azil de bătrâni.
E o comunitate pentru pensionari, nu o închisoare.
Poate pleca oricând doreşte.
Cred că e drăguţ că vrea să stea cu tine o vreme.
S-a întâmplat ceva în azil?
Ştii ce? Dacă-ţi spun,
vei înţelege din asta tot soiul de chestii.
Ba nu.
A pocnit un asistent.
- Un bărbat. - Bine.
De fapt, e destul de uşor de interpretat.
Comportament ostil, agresiv, antisocial...
Sweets,
voia să fumeze un trabuc în camera sa.
Un trabuc?
- Asta e interesant. - Nu, nu este.
- E doar un tip dur. - Hei, "Homarule"!
Homar.
Bună, Tataie.
Ce mai faci?
"Homar"?
Îmi închipui că Booth era mai scund.
Tataie!
Vino încoace! Ce mai faci?
Sunt bine. Vino încoace, Tataie.
Mişto cuibuşor. Ptomaina
se serveşte la masă, sau trebuie să o comanzi pe lângă aceasta?
Ea e d-rul. Temperance Brennan.
- Mă bucur să te cunosc, dle Booth. - Ei bine,
nu glumeai.
Ce i-ai zis?
Nimic. Acum poţi să-i dai drumul la mână.
Bine. Îmi poţi spune Hank, scumpo.
- Bine, Hank. - Bună.
Şi el cine e, un prieten al lui Parker?
Nu, el d-rul. Sweets.
Un doctor?
Nu prea cred.
Ba da, asta este.
E adevărat.
Unde ţi-ai luat diploma, într-o cutie de biscuiţi?
Şi ce aveţi în plan?
Sunt gata de puţină... acţiune.
Păi mi-am zis să jucăm nişte domino
şi pe urmă poate că mergem...
Scuze. Mă scuzi.
Scuze, Tataie.
Booth.
Da. Bine, venim. Avem un caz.
Bine. Vă pot ajuta. Am fost în Poliţia Militară, apropo.
Nu, nu poţi veni, Tataie.
Uite ce, de ce nu mă aştepţi în apartament,
- bine? - Bine.
În regulă, îţi chem un taxi.
Nu. Sweets te va duce cu maşina.
Bine, Tataie?
Mi-a făcut plăcere să te cunosc, Hank.
- Sigur. - Ne mai vedem, Tataie.
Bang.
Să mergem?
Ai loc pe bicicletă pentru geanta mea?
Sigur te descurci cu el?
Probabil că a ajuns la azil cu un motiv.
Tataie a suferit o operaţie de triplu by-pass
cu vreo trei luni în urmă.
Nu voia să fie singur.
Dacă vrea să stea cu mine acum, în regulă
Dacă vrea să permanentizeze totul? E rudă, Bones.
Bine? Nimic nu-i mai important decât familia. Aminteşte-ţi, bine?
În regulă, să mergem. Deschide.
- După tine, Bones. - Mulţumesc.
Asta nu s-ar fi întâmplat dacă aş fi fost acolo.
Mi-a spus să mă mut.
A zis că locul va arăta mai bine.
Lasă-mă pe mine să mă ocup de asta.
Bună.
Sunt Katie Selnick.
Sunt agent imobiliar.
Şi el e Howard Fileman, proprietarul casei.
Ştiu că este un moment nepotrivit,
dar oferta e mai mare decât cererea, aşa că dacă...
Dă dovadă de puţină compasiune, bine?
Am nevoie de o listă cu toţi cei care au acces în casă.
Inclusiv agenţii imobiliari şi clienţii.
E o listă al naibii de lungă.
Atunci ar fi bine să treci la treabă, Katie.
Poftim. Te rog să stai acolo, mulţumesc.
Oricine ar fi fost
s-a făcut scrum peste noapte.
Lăsaţi-mi nişte spaţiu, vă rog. Înapoi.
Nu a mai ars nimic altceva?
Nimic altceva.
Poate e din cauza lumânării ăsteia de pe tort.
Opreşte-te!
Toată lumea să stea pe loc!
Mâna aceasta este foarte fragilă,
mai ales falangele.
Orice mişcare ar putea face ca restul ei
să se facă praf.
Bine, nu mişcăm, Bones.
Ce putem face?
Am nevoie de un soi de spray adeziv,
ca fixativul?
Ea ar trebui să aibă.
- Mă voi duce să-l aduc. - Cel mai bine ar fi
să nu ridici picioarele când te mişti.
Da.
Cu grijă.
Da.
Par să existe răni
pe această mână.
Dar...
nu avem cum şti ce armă le-a provocat
până nu stabilizez cenuşa.
- Mă pot mişca acum? - Cu grijă.
Corect. Deci despre ce e vorba aici,
combustie spontană?
- Nu există aşa ceva. - Haide, Bones,
curentul electric din trup
începe să scoată scântei şi pe urmă până să-ţi dai seama
eşti în flăcări!
E absurd.
Serios? Atunci ce s-a întâmplat?
Eu... habar n-am.
Exact.
Combustie spontană.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Bones Sezonul 5 Episodul 8
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
Cred că Booth descoperise ceva.
Ce, combustie spontană?
Aşa zisele cazuri de combustie spontană
chiar pot fi explicate de un fenomen
cunoscut drept "efectul wick".
Iată un exemplu clasic.
Un tip masiv îşi pierde cunoştinţa de la băutură
ţinând o ţigară aprinsă.
Îşi scapă ţigara pe pijama.
Focul îi topeşte burta.
Grăsimea se îmbibă în aşternuturi
creând o lumânare umană cu ardere lentă,
pijamaua fiind fitilul.
Grăsimea arde în interior, nu în exterior,
ceea ce explică de ce nimic altceva nu a luat foc.
După poziţia cadavrului,
victima era ori inconştientă ori moartă
când s-a aprins focul.
Oamenii care mor arşi prezintă semne de mişcare,
ca şi cum ar încerca să scape de flăcări.
Persoana asta nu s-a clintit.
Analiza toxicologică a ţesuturilor
piciorului nu a prezentat urme de droguri sau de alcool.
Deci victima a fost ucisă înainte de aprinderea focului.
Deci l-ai cunoscut
- pe bunicul lui Booth? - Da. Cred
că Booth vrea să se mute cu el.
Ăsta e un pas important.
Hank l-a crescut pe Booth după ce tatăl lui l-a părăsit.
Seeley ar face orice pentru el.
Booth e un om bun.
Ia te uită.
Manifeşti un oarecare interes pentru vieţile personale
ale colegilor tăi, Clark?
Nu. Voiam doar să spun că...
Locuiam cu unul dintre bunici când eram mai mic.
Şi da, sunt interesat.
Prea des nu-i apreciem pe bătrâni decât după ce s-au stins.
Acţiunile agentului Booth îmi par
demne de laudă şi impresionante.
Te simţi impresionat?
Da, mă simt impresionat.
Şi acum nu mă mai simt aşa.
După aceşti marcatori,
aş spune că e vorba despre o femeie.
Victima suferea de malformaţia Haglund.
Foarte bine, dr. Edison.
Malformaţia Haglund?
Este o excrescenţă osoasă
pe călcâi cauzată de portul
pantofilor cu tocuri prea înalte.
După microfracturi
şi remodelarea tarsului şi a metatarsului, victima
suferea şi de fascie plantară.
În analiza toxicologică au apărut şi niveluri ridicate de leptină.
Luate împreună,
înseamnă că victima era probabil obeză.
Deci trebuie să identificăm o grămăjoară de cenuşă
doar după faptul că era... o cucoană grasă?
De acord, e o adevărată provocare.
Mâzga asta portocalie
pare să fie din polimeri topiţi. Pot să iau o mostră?
Ai grijă cu fragmentele de os.
Cum îi spune bunicului său?
"Tataie".
Eu îi spuneam "Bunul" bunicului meu.
Agent Booth,
sunt ofiţerul David Poe, de la Districtul al Treilea.
Îmi cer scuze că vă deranjez, dle.
Ce este, dle ofiţer Poe?
Sunt cu bunicul dv.
Poftim?
Sunt bine, Seeley. Poliţaiul ăsta m-a arestat pentru un fleac.
Suntem în parcul Takoma.
Cred că trebuie să-l ducă cineva acasă.
Păi... E rănit? E bine?
Era puţin confuz
şi dezorientat.
Stai puţin!
Seeley, sunt bine.
Am luat metroul
ca să-l văd pe prietenul meu, Willie Lewis.
Ţi-am spus despre el?
Am fost împreună în unitatea 82.
Da, îmi amintesc, Tataie.
Ticălosul ăla a murit!
A fost înmormântat acum trei săptămâni
şi nimeni nu s-a obosit să-mi spună.
M-am plimbat puţin ca să-mi limpezesc gândurile şi...
pe urmă am fost oprit.
Bine, ascultă,
Tataie... Vin să te iau, bine?
Eşti la muncă.
Nu-i nimic, Tataie.
Dă-mi-l din nou pe poliţist la telefon.
Poftim.
Bună. Dnă Selnick, aşteaptă. Bună.
Am o listă cu câţiva dintre oamenii
- care avea acces în casă. - "Câţiva"?
Voi face rost de mai mult, dar eu prezentam o casă, atât.
Piaţa e oribilă. Nu am vândut nimic de...
O femeie e moartă, dnă Selnick...
- Nu te deranjează deloc? - Ştiu că ar trebui.
Psihologul meu spune că mă tem să simt ceva.
Ar trebui să-ţi fie frică
să nu intri la închisoare pentru obstrucţionarea unei anchete de crimă.
Vreau numele până mâine. Mâine!
Sunt pe drum, dle ofiţer Poe. Până mâine!
Rănile par să fie defensive,
dar această secţiune a mâinii este prea fragilă
- ca să fac un ghips. - Voi realiza
o imagine 3-D, care este ca un ghips virtual.
Booth cred că e drăguţ
împreună cu bunicul său, nu?
Bunicul lui îi spune "Homarul".
Lui Booth pare să-i placă şi eu nu înţeleg de ce.
Pentru că îl face să se simtă iubit,
ca atunci când era mic.
Deci porecla e un semn de afecţiune.
Foarte bine, Brennan.
Tu nu ai avut niciodată vreo poreclă?
Nu. Doar cum îmi zice Booth...
Doar... Bones ("Oase").
Globul portocaliu de mâzgă?
Polietilenă tereftalată.
Corect.
E poliester. Efectul wick perfect.
Cred că o purta când a fost aprinsă.
Lasă-mă să văd.
Nu sunt suficiente reziduuri
ca să fie o haină sau o pijama
sau orice altceva.
Dar o vestă?
Da. Adică, s-ar putea.
Cred că recunosc această culoare.
Computerul poate face potrivirea
nuanţei exacte a culorii.
Asta e paleta de culori Palettone.
Când o corporaţie doreşte să-şi standardizeze logo-ul,
Palettone creează o culoare pentru ei.
Această nuanţă de portocaliu e cunoscută drept...
PriceCo Blossom Orange.
Este culoarea vestei purtate de angajaţi.
Victima lucra la PriceCo.
Îi voi spune lui Booth.
Trebuie să ne oprim puţin, bine, Tataie?
E vorba despre crimă?
Da, da. Nu va dura mult.
Sigur eşti bine?
Încetează odată cu întrebarea asta.
Tu nu te-ai rătăcit niciodată?
Doar pentru că mă maturizez oamenii cred că mă senilizez.
Bine, bine.
Întrebam şi eu.
Îţi aminteşti când te-am învăţat cum să arunci o minge de baseball?
Şi atunci credeai că sunt prea bătrân.
Aveai cea mai bună lovitură joasă pe care o văzusem vreodată.
Mie niciodată nu mi-a ieşit cum trebuie.
Mingea ta rapidă o întrecea cu mult pe a mea.
Mă bucur că eşti aici, Tataie.
Da. Şi nu-ţi face griji.
Dacă ai nevoie să rămâi singur cu doctoriţa de oase,
o să dispar.
Bine, mulţumesc.
Dar nu e nimic între noi.
Eşti poponar?
Ce? Nu.
Asta-i de păstrat.
Ar trebui să mă asculţi.
Te-am avertizat că Rebecca era
- o pierdere de vreme, nu-i aşa? - Haide, Tataie.
Pot avea grijă singur de viaţa mea amoroasă.
Nu prea cred.
Trebuie să-mi iau o veioză pentru citit.
Nu-ţi voi sta în cale.
Bine. ascultă, Tataie, fă-mi un serviciu.
De ce nu stai tu aici, la intrare,
sub semnul cel mare, bine?
Trebuie să-l găsesc pe şef.
Du-te!
Păstrează America în siguranţă.
Nu pleca de nebun.
Stai aici.
Scuză-mă.
Unde pot găsi nişte izolaţie pentru fire electrice?
Să vedem.
Cred...
Cred că te pot ajuta să o găseşti.
Pe aici.
Meg Tracy a dispărut de marţi.
Nu a sunat.
Nu-i stătea în fire.
Se întâmplă să aveţi o poză cu ea.
Sigur. A făcut ceva?
Pentru că nu vreau să mă trezesc amestecată în cine ştie ce.
Nu, suntem doar îngrijoraţi
că a păţit ceva, atâta tot.
Poate aţi auzit plângeri despre mine.
Dar se plâng doar leneşii şi neisprăviţii
care nu-şi fac treaba.
Eu îmi văd de treabă.
Fotografia?
Îţi aduc tot dosarul ei.
Doar nu mă amesteca.
Bucătăria şi baia sunt chiar aici.
Tataie, ce faci?
Nu lucrezi aici.
De ce porţi vesta asta?
Trei oameni au zis că întâmpin frumos oamenii, aşa că am primit o vestă.
Tataie, trebuie să mergem. Haide. Scoate-ţi vesta.
- Încă nu mi-am terminat tura. - Tu nu...
lucrezi în nicio tură. Vrei să...
Crezi că asta e camera de recreere?
- Pentru că te voi concedia. - Mai încet, bine?
El e bunicul meu, da?
E mare fan al magazinului, atâta tot.
Întotdeauna şi-a dorit să lucreze aici, dar nu şi astăzi.
Trebui să-i ducem dosarul lui Bones, bine?
Mulţumesc.
Îmi dau demisia.
Da, îşi dă demisia.
Haide.
Unde găsesc fertilizantul pentru azalee?
Pe rândul patru.
Femeia asta poartă cel mult mărimea 42.
Trebuie să fi pierdut recent mult din greutate.
Doctorul ei a confirmat că şi-a tratat
microfracturile descoperit la picioare
şi malformaţia Haglund.
Dar la ultima sa vizită la doctor, cântărea 106 kg.
Păpuşica slăbise.
Îmi pare rău, nu ştiu de unde a ieşit asta.
Doctorul spune că radiografiile piciorului se potrivesc cu ale noastre.
E Meg Tracy.
Dacă Meg era slabă, de ce atâta cenuşă?
Pentru că mai era cineva în pat cu Meg.
Doi oameni au murit arşi.
Deci acum e dublă omucidere.
După cantitatea de cenuşă şi de oase,
rămăşiţele acestea reprezintă
cam 170 de kg de... oameni.
Ştim că Meg Tracy cătarea vreo 52 de kg, ceea ce înseamnă
că a doua victimă avea vreo 117 kg.
Asta e o dovadă de excelenţă în gândire.
După unghiul fragmentului din falcă,
a doua victimă era bărbat.
Un bărbat corpolent.
Deci tortul de pe masă probabil că era al lui.
Tot nu am destule date pentru reconstrucţia facială.
Da, şi eu încă mai lucrez cu compuşii anorganici.
Voi separa fragmentele de os de bărbat şi de femeie,
să văd dacă au răni comune.
Încă strângem probe, analizăm oasele
şi construim imagini 3-D.
La PriceCo au gaz pentru brichetă şi buşteni cu ardere rapidă.
Ar putea să ardă pe cineva.
Nu există urme ale vreunui accelerator de ardere.
Încă.
Managerul de acolo care a ţipat la mine...
i-am văzut privirea.
Am fost în Poliţia Militară, să ştii.
Tataie, asta este
ceva mai complicat decât
să arestezi nişte soldaţi beţi care s-au îndepărtat de bază.
Nu prea cred.
Am luat pastilele astea albastre?
Da, şi pe cele galbene.
Mă simt ca un nenorocit
de experiment la chimie.
Acum 50 de ani nu aveau chestiile astea
şi toţi se simţeau bine.
De fapt, medicina a sporit speranţa de viaţă
destul de mult din 1959.
Acum 50 de ani probabil că ai fi fost mort.
- Bones. - O plac.
E sinceră.
Are "biluţe" tari.
De fapt, ovare.
Bine, ai o pereche de ovare din oţel.
Mulţumesc.
Vreţi să...
Întotdeauna eşti aşa de băţos. De ce nu te relaxezi şi tu?
E destul de fâstâcit
când vine vorba despre sex.
- Nu-i adevărat. - Probabil că nu i-am oferit
destule informaţii când era mic.
Booth.
Da.
Vin imediat. În regulă.
Ce se întâmplă?
Au adus-o pe colega de cameră a lui Meg Tracy pentru interogatoriu.
Ar trebui să vorbesc cu ea. Îmi pare rău, Tataie.
Du-te. Jucăm mai încolo domino.
Ei pierde.
Ai vrea tu.
Îl ador pe puştiul ăla.
Mă face mai mândru decât oricine de pe lume.
Cred că simte acelaşi lucru.
Nu a mai avut pe nimeni când l-a părăsit tatăl său.
A fost norocos să te aibă pe tine.
N-am avut niciodată curaj să-i spun că a fost vina mea.
Pentru ce?
Dacă aş fi fost un om mai bun,
poate m-aş fi gândit la altceva.
Dar când mi-am văzut fiul lovindu-l pe Seeley, dând în micuţ,
mi-a ajuns.
I-am zis: "Ieşi afară".
"Nu meriţi să fii tată".
"Pleacă!".
Şi nu s-a mai întors.
Aşa că am rămas cu cei doi băieţi.
Eşti un om bun, Hank.
Nu am ştiut ce altceva să fac.
Îmi bătea nepotul.
Uite, când va veni clipa potrivită,
îi vei spune.
Şi dacă va avea nevoie, îl vei strânge în braţe.
Bine?
Bine.
Mă întrebam de ce Meg nu a mai venit acasă.
Am încercat să o sun.
Sigur e Meg?
Mă tem că da.
De cât timp sunteţi colege de cameră?
De trei ani.
Ne-am împrietenit încercând să slăbim.
Anul ăsta, pierzătoarea a plătit pentru excursia învingătoarei în Hawaii.
E un soi de încurajare.
Am pierdut.
Evident.
Deci i-ai plătit excursia lui Meg?
Meg a slăbit peste 45 de kg.
Eu am slăbit 3 kg.
Cum a murit?
Încă încercăm să aflăm cauza morţii.
Era cu un bărbat.
Ştii cumva cu cine se vedea Meg?
Cu nimeni în special.
Aş fi ştiut.
Se vedea cu tot soiul de tipi la Clubul Jiggle.
Clubul Jiggle?
Pentru oameni slabi care...
să zicem că apreciază oamenii cu măsurile mele.
Am fost şi eu de câteva ori, dar era prea ciudat.
Nişte slăbănogi spuneau că vor să-mi mângâie gleznele grăsuţe
şi că vor să mănânce o hălcuţă din burtica mea.
M-a scârbit.
"Hălcuţă"?
Corect, e o lume cu totul diferită, cred.
Poţi să verifici unde erai în seara de 10?
Era o petrecere mare.
Am stat acolo până la 2 dimineaţa.
Îmi faci un serviciu şi-mi notezi
numele oamenilor care pot confirma
că te-au văzut la acea petrecere?
Sunt suspectă?
Poţi afla înălţimea celei de-a două victime după fragmentele de os?
Când sunt supuse unei călduri intense, oasele lungi
se contorsionează şi se crapă în mod predictibil.
După cifrele pe care mi le-a dat Clark,
am putut să reconstruiesc parţial
o fibulă de bărbat.
Micşorarea oaselor
de la expunerea la căldură e de vreo 20%.
Ceea ce-ţi permite să calculezi înălţimea.
Strălucit.
Ştim că victima cântărea aproximativ
120 de kg.
Da, însă după fibulă avea înălţimea de 1,52 m.
1.52m, 120 de kg.
E un început.
Îi spun lui Booth.
Meg e posibil să fi participat
la un soi de fetişism între cei care hrănesc şi cei care mănâncă.
Colega ei de cameră a spus
că tipii de la club voiau să mănânce o "hălcuţă" din burtica ei.
E logic.
Fetişurile sunt comune
în societăţile care reprimă sexul, precum a noastră.
Da, cei obsedaţi de hrănire
sunt o subcategorie a fetişismului grăsimii
care implică o persoană obeză, cel care mănâncă, şi una care hrăneşte
care este satisfăcută sexual de acumularea
şi de mângâierea grăsimii corporale.
Asta ar explica tortul de lângă pat.
Chestie pe care probabil că nu o voi mai mânca niciodată.
Hank a zis că-ţi place tortul.
De obicei, da.
Stai, să rămânem la subiect.
Vorbeam despre tort, nu-i aşa?
Diseară îţi face brânză pe grătar,
- apropo. - Serios?
Da. Sunt invitată.
Cum merg lucrurile cu bunicul tău?
Ştiu că poate fi foarte stresant
să fii responsabil pentru un om în vârstă.
E în regulă.
Ia multe medicamente,
deci are probleme de sănătate.
Trebuie să rămâi stăpân pe situaţie.
El a avut grijă de mine când am fost bolnav,
- aşa că pot avea grijă de el. - Nu-i va fi uşor
să-şi facă o viaţă nouă la vârsta sa.
Şi are un istoric
de gesturi agresive, nu-i aşa?
Dacă vrea vreodată să vorbim, aş fi bucuros să...
Îmi pare rău, discutăm despre o crimă, da?
Meg Tracy, mângâierea grăsimii.
- Desigur. - Da.
De ce s-ar fi întors Meg la club dacă nu mai era grasă?
Meg a trăit mulţi ani ca o femeie obeză.
Obsesia ei pentru mâncare
nu e ceva ce dispare, pur şi simplu.
A fost nevoită să se lupte cu ea zi de zi.
Corect. Deci zici că-i lipsea mâncarea în exces atât de mult
că îi hrănea pe alţii pentru a se hrăni pe ea?
Da, exact.
Deci cel obsedat de mâncare
a devenit obsedat de hrănire şi cumva a fost ucis.
Tataie face brânză la grătar de mult timp.
Mâncăm aşa ceva de vreo trei ori pe săptămână.
Uimitor, nu?
Foarte bună.
Am învăţat cum să o prepar în timpul Bătăliei de la Incheon.
Brânza americană ne amintea de casă.
Am continuat să luptăm.
Haide. Înfulecă, Bones. Asta e mâncare adevărată.
Ar trebui să mergem la club, Booth.
Bones are dreptate.
Avem mulţi oameni de interogat, Tataie.
- Sigur. - Uimitor.
Pe care canal e postul pentru pescari?
135.
Nu mai ai Coumadin, Hank.
Am uitat. Atâtea pastile.
Pastilele astea sunt importante. Dacă uiţi
să le iei, faci cheaguri de sânge,
apoi ai un atac de inimă sau cerebral.
Nu cred.
Tataie, când le-ai luat ultima oară?
Nu ştiu. Acum câteva zile.
Trebuie să ne aprovizionăm. Ar trebui să le ia imediat.
Sunt bine.
Nu, nu, nu. Vii cu noi. Bine, Tataie?
Mă voi asigura că le iei în faţa mea.
Bine? Haide.
Prezintă un fel de rană în centrul palmei.
Brennan suspectează că e defensivă.
Lângă ei era un tort.
Rana putea fi cauzată de un cuţit?
Nu e de la un cuţit.
Semnele sunt zimţate.
Asta nu indică nicio armă cunoscută.
Umplând rana, pot face un ghips virtual
a zonei rănite.
E un nas.
Ucisă de un nas?
Asta e ceva nou. Voi vedea dacă găsesc o potrivire
cu o armă posibilă.
Poate ceva vechi.
Deci ai luat-o, Tataie? Ai luat pastila?
Am luat-o. M-ai văzut.
Ţi-am luat un tub cu pastile
care are un compartiment pentru pastilele din fiecare zi.
Aşa nu vei uita.
Nu voi uita.
Deci unde mergem?
Vom merge într-un...
E un loc neobişnuit.
Este locul unde...
Ştii un eufemism pentru "gras"?
Nu e nimic rău la femeile corpolente.
Şi bunica ta avea ceva cărniţă pe şolduri.
Bine, Tataie.
Nu întotdeauna corpolenţa a fost un stigmat.
În Evul Mediu, în Italia membrii bogaţi
şi influenţi ai societăţii
se numeau "Popolo Grosse", ceea ce înseamnă "Oameni graşi".
Întotdeauna e aşa?
Da, Tataie. Întotdeauna ştie tot. Întotdeauna.
Ar trebui să mergeţi la un concurs. I-aţi face praf.
Îi spun asta tot timpul,
dar ea e deja putred de bogată.
Are talent, farmec, frumuseţe, bani.
Şi sunteţi doar prieteni?
Nu te-am educat prea bine.
Înfricoşător.
Ascultă, Tataie. Vrem să rămâi aproape de noi, da?
Nu vreau să dispari în vreuna din acele femei.
Par destul de fericite.
Evident, încă nu şi-au măsurat glicemia.
Bună dragule, nu eşti cu slăbănoaga, aşa-i?
Nu. Adică, da. Da.
Indexul greutăţii mele corporale
este între limitele medicale acceptate.
Nu ştii ce pierzi.
Bine, ascultă, Tataie. Ne ducem să vorbim
cu barmaniţa. Te descurci singur?
Tataie?
Vrei să nu mă mai întrebi asta?
Bine. Haide.
Scuză-mă.
E vreo problemă?
Vreau doar să-ţi pun
câteva întrebări. O recunoşti pe fata asta?
Da. E Meg.
Vine aici de ani buni.
A slăbit mult.
Cred că a trecut în tabăra cealaltă.
Ai văzut-o vreodată cu un bărbat
cu înălţimea de 1.60m, şi vreo 120 de kg?
Meg e bine?
E moartă.
Asta te-ar putea ajuta
să-ţi reîmprospătezi memoria.
Măiculiţă. Da, sigur.
Să vedem.
Era un tip nou.
Da?
Cu ochelari?
Nu ştiu. Tu să ne spui.
Un tip mare, desigur.
Şi scund.
Meg i-a cumpărat un burger cu costiţă şi un tort.
Tipului îi plăcea tortul, ca lui Meg, pe vremuri.
Cred că i-a dat vreo şase bucăţi, mâncarea dracului.
Sigur. Grozav. Îi ştii numele?
Îmi pare rău. El a ucis-o?
Şi el e mort.
- Da. - Avea bărbiţă.
Stai. Hugo.
Îi spunea Hugo.
Hugo. Grozav. Mulţumesc.
- Sigur. - Da.
Îmi pare rău pentru Meg.
Ar trebui să vedem dacă e vreun Hugo
pe lista agentei imobiliare.
Încă nu mi-a dat lista.
Poate avea un motiv să nu o facă.
Exact la asta mă gândeam şi eu. Uită-te la asta.
Îi plac.
Niciodată nu a avut probleme cu doamnele.
Ar trebui să-l ducem acasă.
Nu, nu.
Hai să-l lăsăm puţin, bine?
Se distrează, nu?
Nu avem de ce să ne grăbim.
Dle Fileman,
nu mă aşteptam să vă văd aici.
Katie a zis că vine să te vadă şi i-am sugerat să mă ia şi pe mine.
Ai adus lista persoanelor care au avut acces în casă?
Da.
- Corect. Ce caută aici? - Nu-şi poate vinde casa
câtă vreme e o scenă a crimei.
Nici tu nu poţi.
A fost nasol.
- Dar e adevărat. - Uite, banca
mă ameninţă cu sechestrul de parcă ar fi vina mea.
Nu-mi pot pierde casa înainte să apuc să o vând.
Katie a zis că mă poţi ajuta.
Îmi pare rău, dar este o scenă a crimei activă.
Soţia mea şi cu mine am construit împreună casa asta.
După ce a murit, nu m-am mai putut angaja.
21 de ani ca meşter tâmplar.
Nu înseamnă nimic.
Unde e dreptatea?
Dacă îmi puteţi semna
cererea de amânare a sechestrului
pentru circumstanţe neprevăzute,
cum ar fi o anchetă guvernamentală...
Am adus formularul, dle agent Booth.
Nu e o listă prea lungă.
Nu e o piaţă prea bună.
Hugo Tucker.
Hugo Tucker. Tucker.
Se întâmplă să fie supraponderal,
cui bărbiţă şi ochelari?
Tucker... Da. Aşa cred.
A văzut casa de câteva ori.
Credeam că ne va face o ofertă.
Îmi amintesc de el.
Îi plăceau lucrările personalizate din casă.
Un om de treabă.
Probabil este cealaltă victimă.
Dumnezeule.
Asta va amâna şi mai mult lucrurile?
Voi vedea ce pot face.
Am extras toţi dinţii găsiţi în cenuşă.
Aceşti incisivi şi molari se potrivesc cu radiografiile
trimise de dentistul lui Hugo Tucker.
Deci sigur este el.
E vreun marcator
pe fragmente care s-o ajute pe Angela să identifice o armă?
Toate daunele la oase pe care le-am găsit până acum
apar în urma focului.
Focul face oasele să se fărâmiţeze
în forme mici şi ascuţite ca aceasta.
Sau au un model în zigzag
ca acesta.
Le-ai verificat pe toate?
Nu, încă mai caut.
Excelent.
Şi trebuie să spun
că ieri am fost plăcut surprinsă
că te-ai simţit suficient de relaxat să vorbeşti despre bunicul tău.
Sunt om, ştii?
Doar că eu cred în ideea de a munci la locul de muncă.
Îmi dau seama. Da.
Îmi iubesc bunicul foarte mult.
Dar...
ar trebui să mă disciplinez să păstrez asta pentru mine însumi.
Desigur. Atunci, continuă.
Nu a apucat să vadă ce am devenit.
Tot ce fac e pentru el.
Sigur ar fi foarte mândru.
Hugo Tucker. Necăsătorit.
Cu ochelari şi bărbiţă.
Da, a semnat la vizionarea casei.
Am vorbit cu colegul lui de cameră.
Nu avea inamici. Nu avea datorii.
Nimeni nu avea de ce să-l vrea mort.
Gelozia. Dacă Meg avea un iubit?
Colega ei a zis că nu se vedea cu nimeni în special.
Tot nu o plac pe agenta aia imobiliară.
Interesant. Parcă nu-ţi plăcea să-ţi asculţi instinctele.
Făceam o probă.
Nu e satisfăcătoare.
Corect. Brennan.
Bună, Hank.
Hank? De ce te sună pe tine?
Pentru cină. Diseară la 19:00.
Apoi vom juca domino.
Nu, nu, nu. Spune-i că nu e nevoit să-mi facă mie cina.
Booth spune că nu trebuie să prepari cina.
Bine.
A zis: "Taci şi nu întârzia".
Bine, Hank.
În regulă. Mulţumesc. Pa.
A zis că mă va învăţa cum să te bat măr.
S-o văd eu pe asta. Nu prea cred.
Ascultă, nici mie nu-mi place agenta imobiliară.
Dacă se culca cu Hugo?
Dă-mi-l. alo?
Ascultă, Tataie. Încercăm să muncim.
Nu sunt Tataie, dar sunt interesat să aflu ce se întâmplă.
Nimic special.
Ce este, Hodgins?
Ăsta era topit pe unul dintre arcurile patului.
- Ce este? - E un inel pentru slăbit.
Repetă. Ce-i asta?
Este un instrument de constricţie gastrică
care limitează cantitatea de hrană
care poate intra în stomacul unei persoane.
O metodă chirurgicală de slăbit.
Aşa a slăbit 50 de kg în atât de puţin timp.
S-a zis cu puterea voinţei.
Are un număr de serie.
Da, exact. Am vorbit cu doctorul
care a operat-o. Se pare
că inelul nu era înregistrat pe numele lui Meg Tracy,
ci pe al colegei ei de cameră,
Stephanie Stevens.
Meg a folosit asigurarea colegei sale de cameră.
Dar Stephanie era destul de furioasă din cauza asta.
Mai ales dacă dorea
să-şi facă aceeaşi operaţie şi nu a mai putut.
Dar suficient de furioasă încât să ucidă?
Am văzut oameni ucişi
pentru mult mai puţin, crede-mă. Booth.
Da. Doamne. E bine?
Bine, vin.
A avut loc un incendiu la mine acasă.
Tataie gătea şi...
Mulţumesc. Mulţumesc pentru tot.
De vină e cuptorul ăla idiot.
Cine are un cuptor ca ăsta?
Ai lăsat o cârpă de vase pe cuptor, Tataie.
Nu cred.
Puteai să te răneşti. Puteai să mori.
Întotdeauna ţi-am pregătit cina.
Am făcut de mai mult de un milion de ori.
De vine e cuptorul ăla nenorocit.
Bine.
Nu stau mult, Tataie. Trebuie să chestionez un suspect.
Să ştii că n-am nevoie de dădacă.
Ca un copil.
De ce nu pot rămâne aici, cu Temperance?
Trebuie să muncesc în laborator.
Poate îl înveţi pe Sweets să joace domino?
- Bună idee. - Ştiu deja să joc.
Nu cred că ar avea vreo şansă.
Nu ştii cu cine te pui, încuiatule.
Să te văd, moşule.
Aia e o declaraţie de război.
- Mulţumesc, Sweets. - Da.
Bine, ne vedem mai târziu, Hank.
I se putea întâmpla oricui ce am păţit eu.
Ştiu.
Doar pentru că am câţiva ani în plus
nu înseamnă că nu pot] avea grijă de mine însumi.
Ştiu.
Obraznicule.
Eu sunt primul.
În regulă.
Ştiu.
Mulţumesc că ai venit, Bones.
Ştii, chiar dorea să te vadă.
Sigur nu ai nevoie de mine?
Nu, îi voi interoga colega de cameră
şi dacă aflu ceva te sun.
Îmi pare rău.
Da, cred că are nevoie de mai mult decât îi pot eu oferi.
Poate ar trebui să-mi iau şi eu liber.
Îţi poţi permite?
Ai şi un fiu de îngrijit.
Tataie va crede că nu-l iubesc.
Serios?
Ar trebui să plec.
Deci ştim că Meg ţi-a folosit asigurarea
pentru operaţia de instalare a unui inel de slăbit.
Ce? De asta am fost eu refuzată?
Nu ştiai?
M-am dus pentru o consultaţie de rutină
şi compania mea de asigurări a dat refuz la plată.
Au spus că am depăşit limita anuală.
M-am gândit că e o greşeală.
Deci aşa a slăbit?
Ticăloasa!
Bine, deci spui
că ţi-a furat asigurarea?
Nu, o las să o folosească, dar nu pentru aşa ceva.
Era bolnavă. Nu avea asigurare
aşa că am ajutat-o.
Ştii că e o infracţiune, da?
Şi nu tot ăia e
când colega de cameră te face pe la spate
de vreo 10.000 din asigurarea medicală?
Îmi pare rău, dar nu-mi răspunzi la întrebare.
A trişat la pariul nostru.
I-am plătit excursia în Hawaii. Nu pot să cred.
Deci ai fost la petrecere
în noaptea când Meg a fost ucisă, nu?
- Da. - Am vorbit cu acei oameni
de pe lista pe care ne-ai dat-o
şi a fost o petrecere foarte mare.
Suficient de mare să dispari şi nimeni nu şi-ar fi dat seama
dacă ai fi plecat.
Nu ştiau.
Super. Nu mă vei crede niciodată,
aşa că acum trebuie să-mi plătesc şi un avocat.
Ai descoperit ceva, dre. Edison?
Da. Toate fragmentele de os prezintă urme
doar de la foc.
Însă acestea două,
o bucată din osul parietal şi occipital,
par să fie fracturate.
Urmele ar putea proveni
de la un obiect cu vârf
pe care Angela încearcă să-l identifice.
Uită-te la asta.
Reziduuri pe marginea fracturii?
E răşină.
Răşina are terpene şi compuşi fenolici.
E lemn.
A fost lovit cu o armă din lemn.
Tec, mai exact.
Patul este din lemn de tec.
Rănile de pe mâinile lui Megs erau clar defensive
aşa că nu avea cum să lovească accidental
cu mâna unul dintre stâlpii patului.
Şi loviturile au fost de ajuns
să îşi piardă cunoştinţa.
Vârfurile.
Ce?
Globurile decorative din vârful stâlpilor.
Lipsesc.
Deci restul patului a fost sculptat,
ceea ce înseamnă că şi vârfurile au fost sculptate.
Acesta este turul virtual al agentei imobiliare
în casa lui Howard.
Şi uite,
vârfurile sunt acolo.
Motivul pentru care imaginea semăna
cu un nas e pentru ca asta şi era arma crimei.
Victima a fost bătută cu unul din aceste capete.
Stai. Ăsta e Howard Fileman, proprietarul casei.
A zis că e fost meşter tâmplar.
Deci celălalt probabil că e soţia lui.
Se potriveşte.
Deci problema nu era cine făcea sex,
ci locul unde o făcea.
Howard a sculptat patul pentru el şi soţia lui.
Era un simbol al iubirii lor.
Meg şi Hugo aveau colegi de cameră.
Casa era mai ieftină decât un hotel.
Howard i-a prins pe Meg şi pe Hugo făcând sex în patul lui.
Un sex ciudat cu tort.
I-a ucis, a dat foc patului
şi apoi a plecat cu bustul lui şi al soţiei sale.
Ce drăguţ.
Şi oribil.
Mai mult oribil.
Îi spun lui Booth.
Howard e posibil să mai aibă încă vârfurile.
Vom lua mostre de sânge şi de ţesut de pe ele.
Le mai are sigur.
Vă garantez eu.
E tot ce i-a mai rămas din ea.
M-am întors să dorm în patul nostru.
Îi priveam chipul pe tăblia patului
şi-mi ziceam că este în continuare cu mine.
Dar i-am găsit pe ei.
Nu era... în ordine.
Nu ştiu de ce ai comandat mâncare.
Puteam să prepar eu masa.
Sigur. Gustă-l pe ăsta, e pui. O să-ţi placă la nebunie.
Nu cred.
Nu seamănă cu puiul.
Dar voi gusta, oricum.
Corect. Uite...
îţi voi aduce o furculiţă pentru că ştiu cât de mult
urăşti beţişoarele, în regulă?
- Bună treabă. - Da.
Ascultă, trebuie să-ţi spun ceva.
Ştiu. Nu e pui.
Ţi-am zis deja asta.
Dar mai întâi vreau să-ţi spun eu ceva.
Nici nu-ţi pot spune cât de mult înseamnă pentru mine să fiu cu tine,
să-ţi împărtăşesc viaţa.
Să văd ce om de ispravă ai devenit.
Tataie...
Taci, taci.
Nu-mi vin uşor chestiile astea siropase.
Ascultă, nu vreau să crezi că nu te iubesc.
Dar trebuie să mă întorc.
Ce?
În locul acela. Au nevoie de mine.
Ronald m-a sunat.
Nu are cu cine pescui.
Şi Margaret are nevoie de ajutorul meu
la croşetat.
Croşetezi, Tataie?
Aşa se cheamă "sexul" la noi.
Şi, să fim serioşi, aparatura ta de bucătărie e de doi bani.
Şi infirmierii?
Nu-ţi face griji cu ei. Sunt învăţaţi să-i plesnesc.
Eşti absolut sigur că asta îţi doreşti?
Deja i-am sunat.
Ştiu că vin.
Poate mă duci tu cu prietenii tăi?
Da.
O să mă suni, nu-i aşa, Tataie?
O să te sun, o să mă suni,
ne vom vizita.
O să ne săturăm unul de celălalt.
Îmi va fi dor de tine, Hank.
Sigur că da.
Homarule, ne laşi puţin?
Sigur, Tataie.
Aminteşte-ţi ce ţi-am zis.
Îmi amintesc.
E mare şi puternic,
dar va avea nevoie de cineva. Oricine are nevoie de cineva.
Să nu te temi.
De ce să mă tem?
Nu mi-e frică de nimic.
Totul trece atât de repede, că nu vrei să regreţi nimic.
Nu înţeleg.
Ba da.
Îmbrăţişează-mă.
Bine, e rândul tău.
Ce ţi-a zis?
Nu te priveşte.
Ascultă-mă. Aminteşte-ţi.
Totul e acolo.
Tot ce trebuie să ştii.
Fă ce îţi spune ea.
Te iubesc, Tataie.
Te iubesc.
Bine, bine, nu mai pot respira!
Bine.
În regulă, atunci.
Ce ţi-a zis?
Nimic. Doar rămas-bun.
Ţie?
Mie? Nimic.
Doar: "Să fii băiat cuminte".
Chestii de genul ăsta.
Ar trebui să mergem.
Da.
Îmi place chestia aia de la gâtul tău.
Ce?
Chestia pe care o porţi la gât.
Arată foarte bine.
Ai mai văzut-o.
Nu cred.
Mulţumesc.
Pentru puţin.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro