Scuză-mă, te simţi bine?
Da. Mulţumesc. De fapt... mă simt grozav.
Mă lupt cu leucemia de opt ani
şi acum am primit un mesaj... Am scăpat de cancer.
E grozav.
Felicitări, omule.
Este... Doamne.
Am fost precaut aproape toată viaţa mea.
Gata. Voi călători, mă voi culca cu femei exotice,
voi face tot ce doresc.
Sună bine.
Felicitări.
Dra Iwanaga a venit tocmai din Japonia
ca să-mi ia un interviu despre noua mea carte.
Deci cartea ei are succes şi în Japonia, nu?
Da, e foarte populară.
Îţi dă fiori pe şira spinării.
Ăsta e un lucru bun, Bones.
Doar când nu e un semn de afecţiune gravă a nervilor.
E interesată şi de felul în care lucrezi tu.
Sigur, câtă vreme eşti în siguranţă...
Asta ar spune agentul Andy în cărţile tale.
E un cutremur.
Nu este niciun cutremur. Aici nu e California!
În 1811 şi în 1812, au avut loc mari cutremure în D.C.,
şi din nou în 1928.
Putem discuta mai încolo.
Bine, a fost mare...
Ce se întâmplă?
Să plecăm de aici! Valva principală tocmai s-a rupt!
Dumnezeule.
Ce naiba e asta?
O, nu.
Uite, e Sweets.
Pare foarte supărat.
Când am vorbit cu el, a zis că tipul i-a murit în braţe.
Sunteţi de la FBI?
De la FBI, da. Am venit după rămăşiţele umane.
Este cel de acolo.
Nu... Scheletul.
Aşa-i, dna ofiţer Grant. Ea vă poate ajuta.
Mă voi întâlni mai încolo cu tine. Mă duc să-l văd pe Sweets.
Ofiţerul McKenna Grant este acolo, cu poliţia.
Mulţumesc.
Te simţi bine?
Da, da, sunt bine.
Nu pari.
Un întreg vagon de metrou plin de oameni
şi cea mai gravă rană e un braţ rupt, cu excepţia tipului ăstuia.
Văd.
Vorbeam cu el când s-a lovit şi tocmai se vindecase de cancer.
Uite ce, ia loc şi încearcă să te relaxezi.
Vorbea despre călătorii şi femei exotice...
Apoi s-a dus, pur şi simplu.
Ia loc, relaxează-te şi mă duc să văd ce face Bones
apoi mă întorc şi te duc la birou. Bine?
- În regulă. - Bine?
Nicio problemă.
Prietenul vostru a zis că scheletul s-a izbit de geamul vagonului.
Şi pe mine m-ar fi speriat.
Bones, ea e ofiţerul Grant de la poliţia de transport.
Toate conductele de apă s-au fisurat în oraş.
Da, şi staţia era închisă pentru renovări.
Probabil de asta s-a inundat aşa.
E un bărbat de vreo 30 de ani, mort de cel puţin o săptămână.
Probabil a fost dus de apă în tunel când s-a rupt valva.
Ar fi un început interesant pentru noua ta carte.
Da.
Ce a spus?
Nu contează.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
BONES Sezonul 5 Episodul 15
Pe oase apar striaţii de la dinţii animalelor.
Probabil şobolani din tunelul metroului.
Asta explică de ce au rămas atât de puţine ţesuturi.
Ca rămăşiţele din cartea ta "Pâine în os".
Nu, acelea fuseseră mâncate de nevăstuici, nu de şobolani.
E o alte specie, deşi are dantura similară.
Între humerus şi omoplat e un soi de pojghiţă vâscoasă.
Iau o mostră pentru Hodgins.
În afară de cel vindecat de cancer care a murit în vagonul lui Sweets
nu au mai fost alte victime,
doar câteva coşuri căzute şi lucruri căzute de pe rafturi.
Ce ghinion pe bietul amărât.
Şi pe acesta, se pare.
Bună.
Sunt Angela Montenegro.
Dra Iwanaga îmi ia interviu pentru o revistă japoneză.
Bine.
În cărţile ei, tu trebuie să fii Amanda.
Eu mă distrez mult mai bine decât Amanda.
Angela, poate o conduci pe dra Iwanaga în biroul meu.
Putem discuta despre cartea mea ceva mai târziu.
- Desigur. - Pe aici.
Lance.
Ce cauţi aici?
Am venit să-mi ofer... serviciile.
Cutremurele pot produce traume psihice.
Da, în cazul tău, iubire.
- Lucrurile prin care ai trecut... - Sunt bine, Daisy.
Sweets, ai văzut pe cineva murind.
Îl cunosc pe Lancelot al meu.
Trebuia să mă vezi, nu-i aşa?
Nu, încerc doar să-mi fac treaba.
Booth ţi-a zis să pleci acasă.
Se pricepe la aşa ceva, Sweets.
Te vom suna dacă vom avea nevoie de tine, îţi promit.
Hodgins te va duce acasă.
Pa, Lancelot.
Observă clavicula victimei.
- E ciobită. - Şi albastră.
Apare o ciobitură albastră şi pe vertebra C-7.
Ceva albastru i-a străpuns clavicula şi i-a ieşit prin ceafă.
Probabil i-a tăiat artera carotidă.
Dră Wick, fă mulaje după claviculă ca să identificăm arma
şi ia o mostră de pigment albastru pentru Hodgins.
Nu trebuia să mă duci. Am o maşină.
Când vezi pe cineva murind nu poţi să îţi vezi prea uşor de viaţa ta.
Sigur.
Eu doar... Mă gândeam că pot ajuta şi alţi oameni...
Da, ştiu, însă uneori nu poţi.
Opt ani de chemoterapie şi de radiaţii.
A zis că vrea să facă tot ce amânase,
apoi a murit.
Îmi pare rău.
Nu vreau să dispar fără să trăiesc aşa cum îmi doresc.
Ce-ar fi să începi luându-ţi după-amiaza liberă?
Amanda e cea mai bună prietenă a dr-ului. Reichs, în carte.
Şi tu eşti prietenă cu dr. Brennan?
Absolut, suntem cele mai bune prietene.
Înţeleg.
Amanda a făcut sex o dată cu agentul Andy.
Presupun că şi tu...
Nu, nu, nu. Eu nu.
Ce scrii acolo? Nu mai scrie.
Cărţile şi viaţa reală nu sunt acelaşi lucru.
În mare parte din cazuri.
Bine, dră Iwanaga, îţi stau la dispoziţie.
Excelent.
Relaţia dr-ului. Reich cu Andy se bazează pe tine şi pe Booth.
- Notoria lor viaţă sexuală... - Ce? Noi nu suntem ei.
Ei sunt personaje fictive.
Ce tot scrii?
Ai început să scrii înainte să-ţi răspund eu.
Îi place la nebunie să scrie.
Cititorii tăi simt pasiunea...
Cititorii mei apreciază intrigile complicate şi anchetele unice.
Pe asta de ce n-o notezi?
Ce-am zis acum a fost interesant.
- Dr. Brennan. - Dră Wick.
Am găsit un dinte în omoplatul victimei.
Doamne, vă întrerup?
Un dinte?
Îmi pare rău, dră Iwanaga.
Putem continua mai târziu.
Gomen nasai.
Tu şi Amanda sunteţi interesate de pictură?
Da.
Dar asta nu înseamnă că am flirtat cu un prinţ norvegian.
Ai înţeles? Amanda şi cu mine nu suntem aceeaşi persoană?
Belgienii şi norvegienii nu sunt acelaşi lucru.
Crede-mă.
Acolo, în procesul coracoid.
La început credeam că e un ţesut conector mineralizat,
dar mi-am amintit că în cartea ta dr. Reichs observă a 13-a coastă.
Observ cum poţi reţine evenimentele importante din carte.
Şi ce înseamnă toate astea?
Evident, e un dinte.
L-am testat. E un canin. Şi uite, îi lipseşte caninul.
Cineva i-a luat dintele şi l-a implantat chirurgical în omoplat?
Dacă e dintele lui, ce e în centrul lui?
Osteo-odonto-keratoproteză modificată.
Desigur.
Este un nou tip de operaţie pentru refacerea văzului.
În umăr?
Dintele e folosit ca bază pentru o lentilă.
Deci victima era oarbă.
E o operaţie rară.
Ar trebui să vorbim cu oftalmologii din zonă.
Unul dintre ei probabil că poate identifica victima.
Substanţa albastră este un polimer. Vopsea sau cauciuc.
De asta aş dori să caut fecale de şobolan.
Sigur că ţi-ar plăcea asta.
Da, victima a fost mâncată de şobolani în tunelul metroului.
Excrementele de şobolani conţin nu doar indicii anorganice,
ci şi rămăşiţe din victimă digerate.
Poate afla şi momentul morţii.
Fă-o.
Voi avea nevoie de puţin ajutor.
Se pare că te pricepi la caca.
Ai reţinut partea aceea din "Mărul discordiei"
când Kathy înoată în canalizare ca să caute dintele ucigaşului?
Sunt abia la pagina trei.
Am fost ocupat cu crima.
Citesc rapid.
Sigur că da.
Caca de şobolan!
Să-l băgăm în pungă.
Uite-i pe prietenii noştri îmblăniţi.
Trebuie să fie un cuib de şobolani, pentru că ei stau aproape de casă.
Fii atentă.
- Uite un şir de fecale. - Da.
Cred că e cea mai bună carte a dr-ului. Brennan.
Oamenii nu cred că cercetătorii sunt romantici,
dar dr-ului. Brennan îi plac scenele picante.
Da, e plină de surprize.
Stai să ajungi la pagina 187, e de-a dreptul fierbinte!
Descrie o mişcare a agentului Andy pe care-am încercat-o cu Lance,
şi, Doamne, ni s-au plâns vecinii.
- Caca de şobolan, dră Wick. - Trebuie să citeşti.
Cuibul de şobolani.
Printre cuiburile de şobolani, asta e "nava-mamă".
Trebuie să găsim ceva aici.
Grilaje de ventilaţie.
Cadavrul putea să intre pe aici.
Da, în regulă.
Să băgăm excrementele în pungi.
Un baston alb.
Victima era oarbă.
Martin Aragon, 30 de ani.
Locuia în Kingman Park.
Chirurgul său l-a identificat.
E "scrib".
Poftim?
Serios, îşi câştiga existenţa scriind scrisori.
Pe partenera lui de afaceri o cheamă Sophia Meade.
Nu-mi place deloc ziua de azi.
Omul ăsta era pe punctul de a-şi recăpăta vederea
şi "amicul" lui Lance din metrou tocmai se vindecase de leucemie.
Da, e ironic.
Cu tot respectul, asta nu e ironie.
Poate se crede că e o ironie, dar e doar o conjunctură nefericită.
Cred că vor trebuie să găsească un cuvânt mai scurt pentru asta.
Dr. Brennan, de ce nu poartă agentul Andy o curea "cu cocoş"?
Pentru că Andy nu e Booth.
De ce cred toţi asta?
Agentul Booth crede acelaşi lucru.
Spune că amândoi sunt curajoşi şi atrăgători.
Se înşeală.
Nu ţi se pare atrăgător?
Cred că simetria lui e plăcută.
Dar, dră Iwanaga, personajele din carte se află acolo
doar pentru a conduce ancheta.
Nu sunt de acord.
Sexul e foarte antrenant.
De ce cred toţi asta?
E doar sex.
Sex imaginat.
Includ sexul şi interacţiunile personale
ca să arăt trecerea vremii.
Ce scrii?
Am învăţat japoneză doar la nivel conversaţional.
Pagina 187.
Doamne.
Hodgins.
O clipă, te rog.
Am privilegiul de a avea întâietate.
Cum stai cu caca de şobolan?
Pagina 187.
Vrei să citeşti cu voce tare?
Pagina 187? N-o să-ţi citesc pasajele picante.
Poţi pune pe altcineva să o facă, bolnavule.
Bine.
Atunci citeşte-o singură.
Asta e chestia mea. Nimeni nu mai face asta.
Eu fac asta.
Corect.
Nu e ceva cunoscut.
Este... chestia pe care o fac eu.
Corect, îmi amintesc.
Eram acolo.
I-ai spus lui Brennan despre ce fac eu.
Dar e un lucru bun.
E chestia mea. Pe care o fac eu.
I-ai spus că e doar a mea?
- Dacă ţi-am recunoscut meritele? - Da. Ai făcut-o?
Nu.
Bine, pentru că nu vreau să vadă doar chestia aia.
Atunci e în regulă.
Dar acum chestia pe care o fac se tipăreşte
şi fiecare tip care citeşte o să încerce.
Ei bine...
Să ştii că fac şi alte chestii.
Culcă-te doar cu tipi care nu ştiu să citească,
altfel nu vei scăpa niciodată de mine.
Sunt foarte îngrijorată pentru Lance.
Nu voiam să o spun cu voce tare.
Am gândit-o însă aşa de intens că mi-a ieşit pe gură.
Îţi accept scuzele.
Tipul care a murit, în faţa lui, l-a speriat rău.
E foarte sensibil, nu e învăţat cu moartea, ca noi.
Acest model... Cred că e rezultatul impactului cu un proiectil.
De la o armă?
Probabil.
Victima a fost împuşcată şi stătea în faţa unui lucru din sticlă.
Care s-a spart şi a trimis cioburi în craniul său.
Probabil că glonţul era albastru.
Există cartuşe albastre?
Da.
Pentru că asta e treaba mea.
Martin şi cu mine suntem parteneri de afaceri de şase ani.
Compunem scrisori de când am terminat facultatea.
Cum s-a adaptat orbirii sale?
Îi plăcea să citească şi să scrie mai mult decât orice altceva.
În ultimii ani, a fost deprimat.
De asta s-a operat.
Cum merge treaba cu compunerea de scrisori... profesională?
Mulţi oameni sunt incapabili să se exprime coerent.
Martin şi cu mine ştim să o facem.
Câştigaţi bine?
50$ pe pagină pentru o scrisoare simplă.
50 de dolari?
250$ cu legalizare.
Dacă îţi datorează cineva bani...
Vii la noi. Da.
Sau plângeri, scrisori către editori, congresmeni, iubiţi.
Când l-ai văzut ultima oară pe partenerul tău?
Săptămâna trecută.
Nu lucrăm împreună zi de zi.
Am copii, eu muncesc de acasă.
Clienţii şi-au cerut vreodată banii înapoi?
Da, avem şi noi clienţi nemulţumiţi, ca oricine.
Dar niciunul nu ne-a ameninţat.
Puteţi să ne consultaţi arhivele.
Deci ţineţi copii.
Da, electronice.
Victima e expertă în tot, uită-te la scrisorile astea...
Amenzi de parcare, impozite, hotărâri judecătoreşti, tot.
Ajung să-mi doresc şi eu să-l ucid.
Sweets?
Da, da. Scuze.
Sigur eşti pregătit să te întorci la muncă?
Da, sunt bine.
Tipul din metrou...
Ce?
Gândeşte-te la asta.
Tipul primeşte nişte veşti minunate.
Şi ce face?
I le împărtăşeşte unui străin.
O să râzi, dar mi s-a părut... că era un mesaj.
Sigur, un mesaj.
Cred în mesaje.
Da, a fost ca un mesaj.
"Trăieşte-ţi viaţa din plin". Ceva de genul ăsta.
- "Trăieşte din plin". - Da.
Ar trebui să o facem mai des.
Clipă de clipă, zi de zi, dar nu o facem.
Stai să vezi asta. Uită-te la scrisoarea asta.
E scrisă chiar de victimă.
E compusă de el.
Şi semnată de el.
Se plânge de nişte producători de sendvişuri.
Spune că sunt dezgustătoare şi că ar trebui închişi.
Da, dar ştii ce? Continuă să citeşti.
A păstrat răspunsul.
"Îmi distrugi cariera şi viaţa".
"Oameni a fost ucişi pentru mult mai puţin".
E o ameninţare cu moartea.
Am stabilit evenimentele pornind de la excremente.
Şi acum particip la "târgul de ştiinţă" din clasa a şasea.
Cel mai vechi caca conţinând rămăşiţe umane e de acum şapte zile.
Am descoperit şi asta.
Asta e culoarea de pe oase?
Acelaşi polimer albastru.
Verific companiile care îl produc
să văd dacă a fost folosit ca muniţie, şi ia te uită.
- Am descoperit şi asta. - E piele?
E o bucată din talpa unui pantof.
- A victimei? - Nu.
Pe ai lui i-am găsit.
Pielea era în stomacul şobolanului împreună cu resturi din victimă.
Au fost ingerate în acelaşi timp.
Poate proveni de la ucigaşul lui Martin Aragon.
Ia te uită.
Regele laboratorului.
Asta e nouă.
De obicei eu trebuie să o spun.
Da, dar voiam să aud cum sună cu puţină modestie.
Stewart, bună.
Am vorbit la firma lui Sammy.
Am aflat că ai pierdut franciza în Rock Creek luna trecută.
Care-i treaba?
Au spus că ţi-au retras-o din cauza unei...
"altercaţii" cu unul dintre clienţii tăi.
V-aţi certat.
Ticălosul ăla orb, Aragon.
A venit aici de două ori pe săptămână, trei luni.
Într-o zi s-a îmbolnăvit şi vina a picat pe mine.
Scrisorile alea erau un soi de răzbunare dementă.
Ce-i asta?
Ticălosul iar mă atacă?
E mort. A fost ucis.
Atunci cineva a făcut lumii un serviciu.
Dar nu am fost eu acela.
Ticălosul m-a costat peste 100.000$. Am pierdut tot.
I-ai răspuns.
Ameninţând că-l vei ucide dacă mai scrie firmei-mamă.
Stai aşa.
Asta e doar o expresie, bine?
Afacerea se ducea de râpă, nevasta mă părăsise.
I-am oferit cinci prânzuri gratis dar nimic nu-i ajungea.
Unde ai fost joi seara?
În preajma staţiei de metrou Rock Creek?
- De ce? - De ce?
Acum o clipă te bucurai c-a murit şi acum nu-mi spui nimic?
De ce?
Chiar şi din mormânt tipul ăsta îmi distruge viaţa.
Uite, nu trebuie să spun nimic.
Vreau un avocat din oficiu.
Sigur. Durează câteva ore. Stai cuminte.
Cărţile mele cred că sunt populare pentru că îi prezintă cititorului
lumea antropologiei judiciare.
De ce nu scrii?
De obicei notezi tot.
De ce-a durat atât ca dr-ul. Reichs să facă sex cu agentul Andy?
Din acelaşi motiv pentru care a folosit izotopi stabili
ca să determine că victima a copilărit în East Timor.
Izotopii de oxigen ingeraţi prin mâncare şi apă
sunt încorporaţi în apatitul hidroxil carbonic al osului.
Ar trebui să notezi asta.
Îi va spune lui Andy despre aventura ei cu Ryan?
Asta a fost o intrigă fără importanţă, dră Iwanaga.
De asta se ceartă în capitolul şase.
În capitolul şase identifică dintele.
Dar atunci li se dezlănţuie pasiunea. La pagina 187.
De ce mă întrebi doar despre lucruri fără importanţă?
Astea sunt lucrurile esenţiale.
Doar de asta le pasă cititorilor.
Cu aşa ceva se identifică.
Ele fac povestea să pară reală.
Nu, faptele sunt esenţiale.
Sunt incontestabile.
De-ai crede asta nu ai scrie atât de bine.
Angela mă ajută cu acele scene.
Ce?
Angela mă ajută.
Pagina 187?
Angela.
- Abia aştept să o încerc. - Serios?
Astea sunt toate scrisorile pentru care a fost plătit?
Da. Uită-te la asta.
"Răsuflarea ta îmi dă viaţă."
"Suntem uniţi de dulcea spirală a iubirii."
"Văzul mi-e îndrumat doar de suflet".
Foarte romantic. Cineva a primit ce-a plătit.
Nu cred că a fost scrisă pentru un străin.
Da, dar este pentru un client.
Da, uite.
"Văzul mi-e îndrumat doar de suflet"
Era orb. E vorba despre el.
Lance. Am auzit că eşti aici. Te-am sunat.
Ştiu...
În ultima vreme m-am gândit mult.
La ce?
Ştiu că te deranjează ceva.
Trebuie să-mi spui ce.
Băieţi, plec.
Ştii ce? Ar trebui să muncim. Te sun eu.
Bine, voi... Bine.
Ce se întâmplă, Sweets?
Am o singură viaţă, Angela, şi nu vreau să "joc sigur",
aşa că acum... aş dori să muncesc.
Bine.
Pot să verific e-mail-urile să văd cine a primit scrisorile.
Poate e o aventură care a mers prost.
Serverul a trimis mesajul la această adresă IP.
E deschisă conexiunea la distanţă.
Ce s-a întâmplat?
Acum controlăm computerul care a primit aceste mesaje.
Ce-ai făcut?
Am pornit camera web.
Este managerul staţiei de metrou.
Atunci el este cel căruia Aragon i-a trimis scrisorile.
Unde mergem?
Cam m-a rugat să te scot din laborator.
De ce?
Pentru că oftezi şi gemi.
Credeam că o fac doar în sinea mea.
Nu, nu. Le împărtăşeai cu toată lumea.
De ce conduci o dubiţă?
Ai copii despre care nu ştim?
Sunt artist, Daisy, iar Sienna are suficient loc.
Şi nu ştiu să parchez lateral
iar camera de pe bara din spate este invenţia secolului.
Atunci de ce oftezi şi gemi, Daisy?
Pentru că... Ţi s-au dat vreodată papucii?
Desigur. Nu a păţit-o oricine?
Eu nu.
- Niciodată? - Niciodată.
Sunt isteaţă, extrem de atrăgătoare şi foarte activă sexual.
Crezi că Sweets se va despărţi de tine?
Nu ştiu, pentru că nu am mai păţit-o niciodată.
Mă îndepărtează.
M-a evitat.
- N-ai de ce să-ţi faci griji. - De ce?
Pentru că înainte de despărţire tipii devin afectuoşi şi drăguţi.
Mereu se întâmplă aşa?
Nu. Nu mereu.
Deci nu mă prea poţi ajuta, deşi ai fost părăsită des.
Nu chiar des.
De ce s-ar despărţi Lance de mine? Sunt grozavă.
Am plătit un tip să-mi scrie scrisorile. E o crimă?
- Pentru? - Ofiţerul Grant.
Ofiţerul Grant, poliţista care era la locul accidentului?
Da.
Nu ajungeam nicăieri cu ea.
Era înnebunită după un tip.
Aragon a zis că se poate adresa laturii ei romantice.
Ca să-ţi pice în braţe.
Da. E drăguţă, nu-i aşa?
Mă gândeam că poate merge cu poezii şi chestii de-astea.
- Corect. - Eşti foarte romantic, Colin.
Dar uite ce.
Martin Aragon a fost ucis.
- Faci mişto de mine. - Încearcă să pari surprins. Ajută.
Jur, habar n-am avut.
Poate când i-a scris scrisorile astea...
Da, asta este.
Poate când i-a scris s-a îndrăgostit şi el de ea?
Ce-mi pasă? Câtă vreme scrisorile dădeau rezultat...
Dar nu au dat rezultat.
Şi ai cheltuit mulţi bani pe ele, nu-i aşa?
Unde vrei să ajungi?
Un orb se îndrăgosteşte de iubita ta.
Asta ar trebui să te înfurie, nu-i aşa, Colin?
Nu mă simt în largul meu vorbind despre asta.
Din cauza a ceva spus de jurnalista aia japoneză?
Nu, nu, nu.
Am întrebat-o pe Bones despre câteva personaje
şi când am rămas singuri, Bones mi-a zis că ai ajutat-o.
Da. Poate că i-am dat câteva sugestii, atât.
Sugestii? Cum ar fi...
Uite, Brennan îşi scrie cartea şi eu mă duc la ea acasă,
mă întind pe canapea cu un pahar de vin şi ea îmi citeşte.
Eu îi fac sugestii.
Ţi-a citit toată cartea?
Da, da. Şi eu îi spun...
"Ştii ce-ar fi grozav aici?"
"Să fie dezbrăcaţi."
"Şi dacă el i-ar spune ei asta" apoi ar râde şi s-ar săruta?".
Ştii, genul ăsta de lucruri.
Cele interesante, adică.
Nu, nu face asta, Booth.
Ea îşi scrie cartea.
Eu doar beau vin şi fac sugestii.
Ca editorul ei. Şi editorii nu sunt menţionaţi de nimeni.
- Şi pagina 187? - Ce-aveţi toţi cu pagina 187?
Trebuie să închid. Am treabă.
Recunoşti astea?
De unde le ai?
Din computerul victimei. Sunt pentru tine, nu-i aşa?
Nu. Scrisorile mi-au fost trimise de Colin.
Nu, Colin l-a plătit pe Martin Aragon să le scrie.
A irosit banii pentru că am ieşit cu el doar de câteva ori.
Crezi că a dat vina pe orb pentru că nu i-a mers cu mine?
Nu, regret, dat Colin nu e vreun dur. Poate Eddie era aşa.
Eddie, fostul tău prieten?
Când l-am părăsit pe Eddie pentru Colin, a venit şi l-a bătut.
Nu cât să-l bage în spital...
L-a pocnit.
Dacă Eddie a aflat că a folosit scrisorile unui orb să te curteze?
Unde-l putem găsi pe Eddie?
Are o casă de amanet lângă staţia Rock Creek, unde lucrez eu.
Aşa l-ai cunoscut?
Nu, l-am cunoscut când l-am arestat că purta o armă ascunsă.
Înţeleg. Am probleme cu bărbaţii. Mulţumesc că mi-ai reamintit.
Glonţul cu siguranţă a fost făcut să se dezintegreze
ca să nu ricoşeze după ce-şi atinge ţinta.
Deci e un glonţ "sigur"?
Nu pentru cel ţintit, doar pentru cei din jur.
Ăsta e un strat subţire de culoare albastră.
Probabil el a lăsat urme pe claviculă şi C-7.
Poate deoarece muniţia e aşa de rară i-am putea găsi pe cumpărători.
Încă nu am terminat.
Acum ne concentrăm atenţia
asupra fragmentelor de sticlă din ceafa victimei.
Glonţul a ieşit din victimă, a spart un obiect de sticlă
din spatele lui înainte să se dezintegreze.
Corect. Unghiul de intrare a fost de 28 de grade.
Dacă extind traiectoria, punctul de intersectare e aici.
Înseamnă că stătea la 45-60 cm distanţă
în faţa unui obiect din sticlă când a fost împuşcat.
Dacă găsim geamul vom descoperi unde a fost ucis?
Încă nu am terminat.
Sunt pozele mele de când am fost cu dr. Hodgins după caca de şobolan.
Să nu fim emotivi, dră Wick.
Trebuie să găsim rama de geam care conţine borosilicat.
Aici găsim aşa ceva.
Am scanat frecvenţele culorilor pe peretele
unde glonţul ar fi trebuit să se dezintegreze.
Polimerul albastru emite circa 420 de nanometri.
Ai aflat unde a fost ucis.
A fost ademenit în tunel şi a fost împuşcat.
Să se consemneze că pozele mele au fost nepreţuite în anchetă.
Nu se consemnează nicăieri, nu-i aşa?
Asta e casa de amanet.
Ca acea din prima ta carte
când dr. Reis şi agentul Andy şi-au scos hainele
în submarinul pentru două persoane.
Acromionul pulverizat este partea importantă a acelei cărţi.
Ştii ce? Îmi place submarinul.
Abia aştept să aflu ce căutaţi voi trei.
Haide. Cred că glumeşti.
Ai o armă, dle Ceraficki?
Sigur că am o armă.
Este o casă de amanet. Nu am fost nevoit s-o folosesc.
O mai scot din când în când, dar...
De ce i se permite să aibă o armă
după ce-a fost arestat pentru posesie ilegală de armă?
A fost o greşeală. Am băgat-o în buzunar plecând de la muncă.
Putem vedea arma, te rugăm?
E chiar aici.
Uşurel. Nu vrei să faci nicio mişcare bruscă.
Foarte sexy. Marele Andy cu o armă protejând-o pe Kathy.
Nu, nu, nu. El nu e Andy şi eu nu sunt Kathy.
Şi e mai interesant când trage în cineva cu ea.
- Bones. - Păi aşa este, Booth.
Impresionant. Nu ratează niciodată.
Andy ratează uneori.
Da. Vezi?
- Îmi cer scuze. - Am înţeles.
Poliţiştii trebuie să aibă grijă.
Acolo e o cutie cu muniţie?
Te-am prins, ticălosule!
Pentru ce?
Nu scrie asta.
Ce? L-am prins.
Ofiţerul Grant spune că eşti foarte impulsiv.
Da. Păi...
Dacă tipul îi scrie răvaşe de amor şi ea mă părăseşte pentru el?
O să-l pocnesc în nas.
Aşa e legea, nu?
Da. Deci e în regulă dacă-l pocneşti în nas.
Mulţumesc.
Pe urmă ai aflat că nu Colin Casey a scris scrisorile.
Ce?
- A recunoscut. - Nu, nu, nu.
A angajat pe altcineva să le scrie.
Ai aflat, te-ai enervat şi l-ai împuşcat.
- Pe cine? - Martin Aragon.
Tipul care a scris de fapt scrisorile.
Stai.
Deci m-a părăsit pentru alt tip?
Nu, te-a părăsit pentru Colin.
Bine, acum sunt încurcat.
Ideea e că avem gloanţele alea albastre ale tale şi arma
şi ştim unde l-ai împuşcat.
Nu am tras niciodată cu arma.
V-am spus deja. Bine?
Poate că o scoteam din când în când
când intra vreun tip dubios în magazin, dar nu am tras.
Şi probabil v-aţi dat seama că gloanţele alea nu se potrivesc.
Poate că aveai două arme, nu?
- Pe cine spuneţi c-am ucis? - Uite ce, Eddie.
Dacă nu ai nimic de ascuns,
de ce nu-mi arăţi arma care foloseşte gloanţele albastre?
Să se consemneze că suspectul s-a purtat foarte bătător la ochi
când i-am cerut să ne arate arma.
Nu. Aşteptaţi! Bine.
I-am dat arma cuiva.
Cui?
A zis că uneori sunt placid. Bine?
Cred că eram plicticos.
Şi ea voia să fiu puţin mai romantic,
aşa că i-am dat arma care ne-a adus împreună de la început.
- Ofiţerului Grant? - Da.
Am gravat-o şi i-am dat-o de Valentine's Day.
Acum vrei să consemnezi că v-am arătat-o?
Nimeni nu consemnează.
Ofiţer Grant, mulţumim că ai venit.
Ne dai arma, te rugăm?
Ce e asta?
Avem mandat să-ţi percheziţionăm apartamentul.
Vrei să iei loc?
Am găsit arma lui Eddie.
Scrie pe ea: "Mă poţi aresta oricând. Eddie."
Eşti un om al legii. De ce ai păstra arma crimei?
Sunt om al legii
şi de-ţi avea şi alte dovezi decât cele circumstanţiale, m-aţi aresta.
Deci cred că voi pleca. A fost o plăcere.
Stai o clipă.
Avem mandat şi pentru pantofii tăi.
Pantofii mei?
Ce-i asta?
Piele găsită în ţesuturile victimei.
Într-un şobolan.
Dacă găsim o potrivire cu pielea pantofilor tăi,
va arăta că erai acolo când a murit victima.
Vrei să-ţi scoţi pantofii, ofiţer Grant?
Eddie era un băiat bun.
Voiam puţin romantism, dar scrisorile erau o minciună.
Ar fi trebuit să fiu fericită cu Eddie.
Ar fi trebuit să mă mulţumesc cu ceea ce aveam.
Mulţumesc foarte mult.
Am de scris un articol important.
Sper să subliniezi ce e important în romanele mele.
Am aflat foarte multe.
Da, ai aflat că excrementele de şobolan pot stabili
nu doar momentul morţii,
dar şi dovezi importante necircumstanţiale.
Am aflat şi că oamenii n-ar trebui să-şi asume laurii
pentru ce-au scris alţii.
Ce vrea să însemne asta?
Mă refer la cel ucis, desigur.
Sayonara.
"Nevăzut, îţi simt spiritul atunci când muncim".
"Mirosul părului tău".
"Atingerea accidentală a pielii tale".
"Îţi aud inima bătând".
"A mea bate alături de ea, ca una".
"Respir când respiri, inimă lângă inimă..."
Crezi că Martin mi-a scris mie acele scrisori?
Da. Imaginile folosite, sintaxa, emoţiile.
Da, asta cred.
Deci spui că mă iubea?
Nu ştiam dacă să-ţi spun, dar... M-am gândit că în locul lui,
n-aş fi dorit să nu afli ceea ce simţeam, de teamă.
Dar nu a spus nimic, niciodată.
Dar Martin n-ar fi făcut-o, nu-i aşa?
Eram măritată.
Aveam copii.
Eram fericită.
Nu putea avea niciodată ceea ce-şi dorea.
Bietul Martin.
Ce-i asta?
E partea ta.
Partea mea din ce?
Avansul, plus estimarea câştigului pentru celelalte două cărţi.
Vrei să nu te mai porţi de parcă aş şti despre ce vorbeşti?
Mi-am dat seama, în ultimele zile,
că meriţi 25% din ce câştig din cărţile mele.
Are legătură cu Hodgins şi sexul de la pagina 187?
Printre alte lucruri.
E ideea lui Booth?
Nu.
Am făcut singură calculele. Booth nu se pricepe la calcule.
Mă refer la partea cu împărţeala.
Booth e surprins că m-am gândit să ne reevaluez înţelegerea.
Am calculat prost?
Asta înseamnă 25%?
Da.
Dacă agentul meu ia 10%, tu meriţi mai mult.
Daisy.
Lancelot, iată-te. Nu atinge oasele.
Ţi se pare că voiam să o fac? Nu e aşa.
Am tot încercat să te sun.
M-ai evitat, nu-i aşa?
Da.
Trebuia să mă gândesc la nişte lucruri.
La noi doi şi la cum vreau să fie viaţa mea.
Din cauza băiatului care nu a murit de leucemie?
Da.
Şi ai venit pentru că ai luat vreo hotărâre?
Da.
- Îmi va plăcea aceasta? - Nu ştiu.
Nu vreau să stau departe de tine nicio clipă mai mult decât trebuie.
Ce?
Am abordat greşit problema.
Când a murit mama, mi-a lăsat ceva,
iar mama şi tata au fost împreună aproape 60 de ani.
Erau foarte bătrâni.
Da, erau foarte bătrâni când m-au adoptat.
E doar un inel modest, dar reprezintă 60 de ani de iubire.
Daisy, vrei să fii soţia mea?
Aş fi foarte fericită dacă ai fi soţul meu.
Îmi pare rău pentru toţi ceilalţi, pentru toate lucrurile rele,
dar cutremurul ăla a fost cel mai mare noroc pentru mine.
- N-o să-ţi vină să crezi. - Intră.
Vrei să bei ceva?
Am nişte mâncare chinezească în frigider.
Ceva de băut. Scotch.
Ce n-o să-mi vină să cred?
Ofiţerul Grant a chemat un avocat.
A arestat-o pentru crimă. Cred asta.
Dar Eddie... Eddie i-a angajat cel mai bun avocat din oraş.
- Chiar e greu de crezut. - Ştiu. Nu-i aşa?
A auzit ce-a făcut pentru el şi s-a îndrăgostit iar de ea.
N-are sens.
Da. Ştii ce? Oamenii încă mă mai surprind.
E de bine sau de rău?
De rău? Cred.
Nu ştiu.
Dacă e condamnată, chiar şi având comportament exemplar...
va sta închisă în următorii 50 de ani.
Da, însă el a zis că sunt suflete pereche
şi o va aştepta oricât va fi nevoie ca să fie eliberată.
- Suflete pereche? - Suflete pereche.
Ideea de suflete pereche a plecat de la Platon.
Da, te referi la... lutul cu care se joacă copiii.
Nu, la...
- Ce? - Faci mişto.
Eu? Nu.
Nu, mă refer la filosoful grec.
Credea că oamenii aveau patru braţe, patru picioare şi două feţe.
Zeus s-a simţit ameninţat de puterea lor şi i-a rupt în două,
condamnându-ne să încercăm toată viaţa să ne completăm.
Nu cred că e adevărat.
De acord. E ridicol.
Nu-i aşa?
Patru braţe. Patru capete.
- Două chipuri. - Haide.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro