Ne-am rătăcit complet.
Suntem bine, Tracey.
Ţi-am zis că e o nebunie să facem drumeţii.
Ar fi trebuit să cumpărăm tricouri cu imprimeuri şi să mergem într-o staţiune.
O să dăm de potecă atâta timp cât ne-ndreptăm spre vest şi spre vest mergem!
- N-ai de unde să ştii, Michael. - Tracey,
acolo e soarele, aşa că acolo e sudul şi acolo e vestul!
- Asta zici tu. - Nu e părerea mea.
- Are a face cu poziţia soarelui! - Te rog,
toată treaba asta cu orientarea e complet arbitrară!
Ne-am rătăcit!
Şi vom muri aici.
- O să ne găsească oasele într-o zi şi te urăsc! - Ştii ce?
Urmează-mă, altfel or să-ţi găsească ţie oasele,
pentru c-o să te omor.
Acum, hai!
Grozav.
Doamne, începe să plouă?!
E o peşteră acolo.
- O peşteră? - Dacă nu-ţi convine, atunci rămâi aici.
Nu mă lăsa singură!
Sigur vom muri.
- Ticălosule. - Nu vom muri!
Aşa zici tu.
Dumnezeule. Sigur vom muri!
- Ai vorbit cu Hannah de când te-ai întors? - Da. De câteva ori.
A spus c-aşteaptă noua misiune.
- Probabil în sudul Irakului. - Mi se pare anormal
c-ai părăsit-o din moment ce crezi aşa mult în puterile mistice ale iubirii.
- Pricepi ce spune? - Doar dă din cap.
Spun doar că voiai să te-ndrăgosteşti şi ai făcut-o în Afganistan.
- Ai fost în Afganistan? - Da, abia m-am întors.
Am fost staţionat ca sergent în Kandahar.
- Am făcut armata cu fratele meu în '04. - Sunt... eram soldat de elită.
Eraţi tari.
Da. Fratele meu nu s-a mai întors acasă.
- Îmi pare rău. - A fost mai rău pentru soţia şi copilul său.
Acum eu am grijă de ea.
Îmi pare rău, nu voiam să ne întristăm.
Spuneai ceva de o femeie pe care ai lăsat-o în urmă?
N-am lăsat-o acolo, ea s-a hotărât să rămână.
- Poate n-o iubeai de fapt. - Nu, eu... o iubesc. Chiar o iubesc.
- Deci asta e intrarea-n peşteră? - Asta e.
El e bărbat, are 20 şi de ani, până în 30.
Ea e femeie, cam aceeaşi vârstă.
E puţin trist modul în care se ţin în braţe, nu?
Da, ce s-a întâmplat aici, Bones?
Fracturi multiple, mai severe la femeie.
- Par a fi loviţi cu bâtele. - Se pare că el... n-a putut să-i dea drumul.
Aşa s-ar părea.
N-aş face comparaţii cu actuala ta situaţie.
Mersi... pentru asta. Mulţumesc.
Larvele şi alte insecte par să fi curăţat trupurile de ţesut.
De asemenea şi o parte din craniu.
Da, totul s-a petrecut repede.
Asta face mai dificilă determinarea timpului morţii.
Am nevoie ca rămăşiţele să fie duse la Jeffersonian, la fel şi pietrele
- ...şi pământul dimprejur. - Grozav. Poate conduci
echipa de legişti, sergent, da, ca nimeni să nu se rătăcească.
- Da. - Bun, să mergem.
- Ai grijă la cap. - Da, bine.
Grozav. Echipa de legişti spune că rămăşiţele vor fi în laborator în vreo două ore.
- Parcă n-am fost deloc despărţiţi, nu? - Da.
- Eşti de acord cu asta? - Desigur.
- De ce? - De ce?
Pentru că acum şapte luni ai zis că...
nu voiai să fii înconjurată de crime şi moarte
- ... şi tristeţe. - Aveam nevoie de ceva timp
să evaluez raţional că-mi folosesc cel mai bine aptitudinile.
Având în vedere că avem o relaţie aşa puternică şi mutual benefică, am tras concluzia că...
cel mai bine aş fi de folos soluţionând crime.
Corect. Deci eşti bucuroasă că lucrăm împreună?
- Asta am spus. - Grozav.
Şi eu.
Şi... ţi-e dor de ea?
Da, desigur.
Dacă pot face ceva...
Ştii, n-am părăsit-o pe Hannah.
A trebuit să mă întorc din cauza lui Parker.
- Ştiu. - N-am putut s-o rog să plece
cum nici ea nu m-ar fi putut face să rămân.
Îmi pare rău că am adus asta în discuţie.
Dumnezeule.
Hannah. Bună.
- Ce faci aici? - Putem vorbi imediat.
Am depus o cerere să fiu repartizată corpului de presă din Washington.
- Ceva ce-ai spus că nu vei face. - Asta era înainte
să-mi dau seama cât de mult urăsc să mă trezesc singură.
Bună.
Eu sunt... Temperance Brennan.
Am auzit multe despre tine. Hannah Burley.
- Am presupus. - Da.
Bones - Sezonul 6 Episodul 2 - Cuplul din peşteră
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Am fost promovat în Chicago, iar când am aflat că dr. Brennan s-a întors,
am acceptat şansa de a lucra din nou aici.
Asta arată o conduită excelentă.
Majoritatea fracturilor femeii sunt localizate pe partea posterioară stângă.
Da, sunt multe fracturi în femur, pelvis, vertebre...
- Cum a fost s-o întâlneşti pe Hannah? - Pare... foarte plăcută.
Şi atractivă. Faţa ei este în acord cu raportul de aur.
Aţi făcut mate împreună?
Nu, raportul de aur e o formulă ce determină frumuseţea.
Unu la 1.618.
- De exemplu, lăţimea gurii la cea a obrajilor... - Deci arată bine.
Văd unele particule aici, dr. Hodgins.
Ştii, dacă încă ne pasă să aflăm ce li s-a întâmplat oamenilor ăstora.
Am presupus că atunci când vă veţi întoarce din călătorie veţi fi un cuplu.
N-au fost niciodată un cuplu.
Dr. Saroyan, m-ai asigurat
- ... că vei încerca să păstrezi locul de muncă profesional. - Şi o voi face, dr. Edison.
Nu, nu.
Eraţi un cuplu.
Doar că nu făceaţi sex.
- Erai geloasă? - Sigur că nu. Mă bucur pentru Booth.
De ce aş fi geloasă?
Pentru că e evident că tu şi agentul Booth eraţi atraşi unul de altul.
Şi un orb ar vedea asta.
Doar că nu am putut înţelege de ce nu v-aţi smuls hainele unul altuia.
Adică să vă dezbrăcaţi complet şi să...
Dumnezeule, Dumnezeule...
Îmi pare rău.
Mi-a scăpat, da?
- Nu vă concentraţi. - Omule.
Puţin autocontrol?
Am mers cu un C-130 când m-am întors din Bagdad.
S-a tras de două ori asupra noastră.
Stăteam lângă un tip din A.P., care şi-a udat noul echipament.
Nu-mi vine să cred că eşti aici. E aşa ciudat.
Sincer, scumpule, nici eu.
Eşti sigură că ce vei face în corpul de presă va fi destul de incitant pentru tine?
- O să mă asigur că aşa va fi. - Doamne, ce dor mi-a fost de tine.
Mi-aş dori să-mi pot lua ceva timp liber, dar suntem în mijlocul
- ...unei duble omucideri. - Las-o baltă.
Avem tot timpul din lume acum.
M-au cazat la hotelul Dupont. Sună-mă când eşti liber.
Dupont. Locul e-o dăpănătură.
Bine, vino mai târziu, da? Uite cheia de la casă.
Trebuie doar să ajungi acolo, o mişti de la stânga la dreapta
şi când o auzi deschizându-se, împinge-o puţin.
Sună murdar.
- Ar trebui să plec. - Ne vedem mai târziu.
- Scuze, e un moment nepotrivit? - Nu, intră.
- Cu ce te pot ajuta? - Credeam că fata ta încă e în Afganistan.
- Mi-a făcut o surpriză. - Asta explică rânjetul.
O să fiu scurt. Un tip cu care lucrez mi-a povestit de o altă crimă acolo de acum aproape 10 ani.
Un intrus care locuia în pădure, a prins pe cineva pe care-l credea că încalcă proprietatea.
- Pe teren federal? - Da, intrusul nu recunoştea guvernul federal.
În fine, l-a bătut pe tipul ăsta aşa rău că a murit.
Voiam să-ţi dau o copie a dosarului original.
- De ce nu m-ai sunat? - Da, aş fi putut.
Când am auzit că amândoi suntem veterani de război, cred că voiam
să am parte de puţin mai multă acţiune decât am în parc.
Amândoi avem jurisdicţiile noastre.
Nu te pot autoriza să...
Nu, doar m-am gândit că...
Nu, înţeleg. Ai dreptate.
Îţi spun ce... când mă-ntorc în parc, la tine apelez.
Mersi.
Mulţumesc pentru asta.
Doar că... mereu am simţit
că aş fi putut face mai mult pentru fratele meu şi...
poate că încă ar fi aici.
Cred că încă încerc să fac puţin mai mult, atâta tot.
Mereu simţim asta când pierdem pe cineva.
Da.
Uite, dacă tot eşti aici, ce-ar fi să te duci să iei un formular de recrutare.
Biroul mereu e-n căutare de oameni buni şi, cu dosarul tău...
Spune-i lui Jenny de la Resurse Umane că te-am trimis eu.
O să-i spun. Mulţumesc.
Bine, e scârbos.
Să le aspir nasul... sau ce era nasul lor...
e amuzant. Ai nevoie de ajutor?
Nu te joci cu copiii noştri fără supraveghere.
Recuperez polenul care ar fi fost prezent când şi-au dat ultima suflare.
Şi pot compara asta cu graficele zilnice de polen ţinute de Serviciul Forestier.
Ceea ce ne dă timpul corect al morţii.
Ce fac a devenit deodată foarte tare, nu?
Oarecum. Puţin.
Da.
Cum te simţi? Ai greţuri din cauza copilului?
Singurul loc unde nu mi-e greaţă e aici.
Ceea ce e ciudat pentru că...
locul ăsta mereu îmi dădea greţuri.
Când te simţi mai bine... putem pleca în luna copilului.
Luna copilului?
Da, ştii... ultima călătorie
înainte de a ne pierde libertatea şi a deveni ca părinţii noştri.
Ceea ce, în cazul tău, e în regulă, pentru că tatăl tău e de treabă.
Ar trebui să ne-ntoarcem în Paris.
Desigur, unde altundeva?
Şi poţi mânca tot ce vrei, pentru că oricum vei arăta ca Hindenburg.
- Drăguţ. - Mai mult de iubit.
Mai mult de iubit.
Ai identificat victima?
Oarecum.
Femeia... e Hillary Fuller.
Am găsit-o în DMV, ceea ce a dus la un raport de dispariţie completat de şeful ei.
Dar cu craniul tipului a fost puţin mai greu.
George Clooney.
Craniul victimei era ciudat, aşa că mai mult de atât n-am putut face.
Victimă, cine eşti?
Agent Booth.
- Nu. - Nu, ce?
Nu, nu voi vorbi despre Hannah.
Vreau să ştii că înţeleg că asta ar putea fi o situaţie dificilă,
- ...şi dacă ai nevoie de ajutor... - Poate ar trebui să ai grijă de casa ta mai întâi.
Presupun că te referi la mine şi la Daisy.
Da, treaba cu ba sunteţi ba nu sunteţi împreună...
- Nu e bine. - Ştiu, ştiu.
Încerc să mă ocup de asta, dar cred că, dacă mă gândesc la o despărţire uşoară,
deşi-mi deschide lumea din punct de vedere sexual, aş putea pierde...
- Serios vorbeşti despre asta acum? - Nu, sigur că nu.
E bine, amice.
- Dar ca să închei, eu şi Daisy... - Da.
N-avem nicio obligaţie unul asupra celuilalt, niciun angajament.
Doar ne lăsăm purtaţi de val.
Purtaţi de val. Faceţi manevra Hanging Ten.
O să-ncerc să rezolv o crimă, da? Nu uita de SPF.
Dvs i-aţi raportat dispariţia lui Hillary Fuller.
Da. Era managera mea de marketing.
A lucrat pentru mine doar câteva luni, dar nu era genul ei să dispară aşa.
Aşa că am sunat-o acasă, pe mobil.
- Apoi m-am îngrijorat. - Da.
- Vă interesaţi aşa de toţi angajaţii? - Ce vreţi să spuneţi?
Sunteţi singur, Hillary e foarte atrăgătoare.
Am venit aici să vă ajut, acum sunt suspect?
De ce sunteţi aşa defensiv? Doar vă pun o-ntrebare.
Hillary părea grozavă. Am ieşit la prânz de vreo două ori.
- Ea a luat-o uşor. - Şi vă convenea?
Da, nu voia să se implice. E-n regulă. Sunt băiat mare.
Îl recunoaşteţi pe acest bărbat?
Sigur, e George Clooney. A fost ucisă de George Clooney?
Nu e Clooney, e a doua vicimă.
Ştii ce cred? Cred că Hillary şi bărbatul ăsta
au fost ucişi de cineva foarte gelos.
Eu i-am raportat dispariţia, ţii minte?
Da, mi-amintesc.
Sunt aici la baza SUA în provincia Khost din Afganistan...
- E "fierbinte". - Da, e în Afganistan.
Temperatura are frecvent peste 38 de grade.
- Nu, adică e atrăgătoare. Sexy. - Desigur.
Booth pare fericit cu ea, nu?
Da. Mereu şi-a dorit pe cineva cu care să-şi împartă viaţa.
Nu cred că se aştepta să se întâmple aşa.
- La fel ca tine. - Ca mine?
Şi tu ai găsit pe cineva, deşi nu te aşteptai să fie o relaţie monogamă pe termen lung.
Da, oarecum iubirea a decis asta pentru mine.
Cum e Cam, nu se aştepta să devină părinte.
Deci doar eu îmi trăiesc viaţa cum mă aşteptam.
- Cum aşa, scumpo? - E... aşa cum m-am aşteptat.
Am timp...
- Ea e? - Nu saliva, Hodgins.
Nu, nu, doar când...
Uită-te la tine, Angie.
Îmi dai voie? Am aflat timpul morţii.
Am comparat polenul din cavitatea nazală cu graficele Serviciului Forestier.
Au murit acum două săptămâni pe 13.
O să-l anunţ pe Booth.
...persoana care ar fi putut pătrunde în bază.
E a treia oară în acest an
- când un sinucigaş cu bombă a lovit... - Nu e chiar aşa grozavă.
Ştii... banală. Banală în comparaţie cu tine mă refer.
Mai zii, nu te opri.
Zeiţă. Mamă a copilului meu nenăscut.
Iubirea vieţii mele.
- Eşti sigură c-au murit pe 13? - Hodgins era sigur. De ce?
Un pădurar a amintit de-o crimă de acum ceva timp, aşa că am verificat.
Lasă-mă să folosesc computerul de aici.
Winston Hinkle. Se ştie că suferă de-o boală mintală.
S-a certat rău cu un camper şi l-a omorât în bătaie.
A primit opt ani pentru omor prin prudenţă.
Ce legătură are asta cu 13?
A fost eliberat acum două săptămâni, pe 11.
Ofiţerul său de probaţiune spune că locuieşte chiar în afara parcului.
Deci Hinkle a fost diagnosticat cu tulburări de bipolaritate şi ciclomatică
cu episoade de paranoia.
Atunci de ce i-ar da drumul?
Psihiatrul care se ocupă de el crede că boala sa e sub control.
Îşi ia medicaţia, n-a mai avut un episod serios de mai mult de trei ani.
Booth.
Bună.
Nu, lucrez.
Nu cu Bones.
Sweets.
Sigur.
Bine, atunci ne vedem.
Bine.
La ce te holbezi? Nu face asta.
Cred că e... interesant că eşti aşa conştient...
- La telefon. - Serios? Interesant?
Pentru că am o discuţie privată în faţa cuiva băgăcios?
Ai putea fi conştient pentru că ştiu ce relaţie aveai cu dr. Brennan.
Adică e normal să ai sentimente contradictorii...
Vrei să ştii ce simt?
- Da. - Chiar vrei să ştii ce simt?
- Te rog. - Bine, când am plecat din Afganistan,
eram nefericit, credeam că n-am s-o mai văd pe Hannah niciodată.
Şi de ce crezi că mă simţeam aşa, dr. Phil?
- De ce nu-mi spui? - Pentru că sunt nebun după ea.
Pentru că viaţa mea e mult mai bună când suntem împreună.
Nu? De asta sunt fericit.
Da? Trecutul e trecut, da?
- Sunt fericit, Sweets. - Te cred.
- Da. - Eşti un om norocos.
Ştiu.
Acum să trecem la nebunia ta psihiatrică ca să găseşti vreo rămăşiţă de nebunie
care le-a scăpat altor doctori.
- Nebunia mea psihiatrică, aşa merge? - Da.
Da, aşa merge.
Nu mai holba la mine aşa.
Bine.
- Ţi-ai adus arma, nu? - Da.
- E o proprietate privată, eşti ilegal aici. - FBI.
Dle Hinkle, vreau să vă pun câteva întrebări.
Mi-am ispăşit pedeapsa, îmi sun ofiţerul în fiecare săptămână.
Îi pot spune ofiţerului că ai fost fie beligerant, fie cooperant.
Cu care variantă crezi că va fi mai fericit?
Dacă vrei să-ntrebi ceva, spune.
Da, un cuplu a fost găsit mort aici în parc la două zile de la eliberarea ta.
Da, cred c-ar fi trebuit să m-aştept la asta.
Te-ai aşteptat să fii prins?
Adică să fie perceput ca omul care era.
Asta ţi-a zis doctorul?
Îmi iau medicamentele, mi-am schimbat viaţa.
Ştiu că ce-am făcut a fost greşit.
Desigur, de ce-ar crede cineva altceva?
Ai şedinţe de terapie date de curtea de judecată de două ori pe săptămână.
Ai probleme în a ajunge la ele de aici?
- Nu. - Bine, ne poţi spune unde erai pe 13?
Nu.
Recunoşti oamenii ăştia?
Pe el da.
Ne-au arătat filmele lui la-nchisoare.
Nu e George Clooney, da? Ei sunt victimele.
Bătuţi, ca tipul ucis de tine.
Ştiu că merit asta.
Dar jur că n-am ucis pe nimeni.
O să fiu cu ochii pe tine... Winston.
- Deci? - Pare să spună adevărul,
dar medicaţia ar putea masca totul.
Sincer, toată nebunia ta e dezamăgitoare.
Dar nebunia mea e bună.
Rănile femeii
arată cum coastele posterioare din stânga de la 8 la 11
sunt fracturate, au străpuns inima, plămânii şi rinichii.
Omoplatul e strivit, ceea ce ar fi putut străpunge plămânul.
Rănile lui erau mai pregnante în faţă şi nu erau aşa grave.
Ar fi durat mult să moară din cauza hemoragiei interne.
- Ar fi putut merge după ajutor. - Femeia sângera masiv.
- - Poate că nu voia s-o părăsească. Aşa că a stat şi-a ţinut-o în braţe.
- Şi a murit în braţele lui. - Trebuie să aflăm
de ce rănile sunt localizate: ale lui în faţă, ale ei în spate.
Nimeni nu i-ar bate aşa... cu grijă.
Seeley mi-a spus că eşti cea mai bună parteneră pe care a avut-o vreodată.
Sunt sigură că e adevărat.
Nu sunt doar inteligentă şi recunoscută pe plan internaţional, ci am şi
aptitudini în diverse metode de auto-apărare.
Îmi place o persoană lipsită de modestie.
Am două premii Peabody, un Premiu National Press
şi am fost rănită de trei ori încercând să aflu povestea.
Am făcut-o praf pe Christiane Amanpour.
Amândouă suntem impresionante.
Booth nu mi-a spus cum v-aţi cunoscut.
Eram dincolo de Marja.
O zonă controlată de talibani şi mergeam să-l intervievez pe unul din lideri.
I s-a spus să nu intre, dar, desigur, nu conta, aşa că a intrat.
Eu mergeam spre o cafenea, traversam piaţa, iar un insurgent a deschis focul.
Oricum, Seeley era acolo.
N-am observat prima dată... desigur, era ascuns.
Căutam un loc să mă adăpostesc.
Lunetistul încă trăgea, când am mai auzit un foc.
Lunetistul a căzut, rănit, nu ucis, pentru că putea avea vreo informaţie.
Seeley nu ucidea dacă putea evita asta.
Ţi-a salvat viaţa.
Ştii ce, ne-am întâlnit pe câmpul de bătălie.
S-o lăsăm aşa, da?
Să spunem că am apreciat mult ce-a făcut.
Insinuezi că ţi-ai arătat aprecierea sexual.
- Da! - Da.
Sub un smochin.
Nu mi-au plăcut niciodată smochinele,
- ... acum le ador. - Ştiu.
Brennan.
Şi Booth e aici.
Te pun pe speaker.
Am găsit ouă de la Sternorrhyncha Aphidoidea.
Erau pe George Clooney.
E ca şi cum i-ai scoate dinţii. Bine, Hodgins, ouăle sunt de pui sau...?
Da, ţi-am zis... afide.
Am incubat ouăle şi se pare că afidele n-au aripi.
- E fascinant. - Cine e?
Hannah.
Bună. Mă bucur să te cunosc.
Eu sunt... Hodgins.
Dr. Hodgins.
Sunt un mare fan.
Tocmai am citit articolul în care te-ai ţinut de CENTCOM în 2009.
Mersi.
Poate dacă tot eşti aici, poţi afla de ce de fiecare dată
când e o poveste importantă, adică un cutremur sau corupţie în guvern,
mereu e o poveste cu o celebritate pe care se concentrează.
- Ştii? - Deversarea de petrol BP,
Lindsay Lohan merge la-nchisoare, iar ţara îşi ia ochii de la ce e important.
- Hodgins. - Mass media e folosită să ne distragă atenţia.
- Îl iei în serios? - Înmormântarea lui Michael Jackson e dată toată ziua
şi nimeni nu află de lovitura din Honduras.
- Mi se pare dubios. - O iubesc pe femeia asta.
- Vorbeam de afide fără aripi, dr. Hodgins. - Da?
Da, nu, aşa e.
Afidele fără aripi nu puteau exista acolo unde am găsit rămăşiţele.
Trăiesc în medii cu vânt, la o altitudine mai mare.
Aşa că am verificat vântul la diverse altitudini
şi am găsit nişte cabane în parc unde obişnuiesc să se odihnească turiştii.
Probabil au fost acolo.
Bărbatul ar fi putut lăsa ceva prin care l-am putut identifica.
Mersi, Hodgins.
- Ar trebui să ne-ntoarcem în parc. - Iar eu trebuie să merg la Capitol Hill.
- Mă ocup de audierea Serviciilor Armate. - Ne vedem la apartament.
Da.
Dacă George Clooney ar fi fost aici,
- ...sigur mi-aş aminti. - Nu e Clooney.
Se pare că nu e un portret prea bun.
Îmi pare rău, nu-i recunosc. Dar vin sute de oameni în parc zilnic.
- Merita să-ncercăm. - Cabanele sunt verificate săptămânal.
Dacă se găsea ceva, sunt sigur c-ar fi la obiecte pierdute.
Nu pare a fi nimic în cabană.
Am completat un formular, cum ai zis.
Dacă lucrăm bine-mpreună, poate-mi dai o recomandare, dacă suntem tovarăşi de arme.
O să vedem ce se-ntâmplă.
- Uită-te la asta, Booth. - Ia uite câte nume.
Asta da cabană pentru amorezaţi!
Se ştie că unele cupluri folosesc adăpostul pentru... întâlniri romantice ocazionale.
Ca un smochin.
- Poftim? - Nimic.
Îmi plac smochinele. Uită-te la asta.
E de curând. "9-13."
- Ziua în care au murit. - "HF."
- Hillary Fuller. - Da, dar cine e FV?
Am încercat orice să aflu ceva despre bărbatul misterios, aşa că am analizat
compoziţia de izotopi de stronţiu a dinţilor lui.
Arată că victima şi-a petrecut primii 20 de ani în America Centrală.
Probabil Guatemala, bazându-mă pe raportul de oxigen.
Ţesutul rămas pe care l-am prelevat de pe mâini arată un nivel ridicat de nicotină.
Deci avea boala tutunului verde.
Ar putea fi un lucrător sezonier ce culege tutun.
Şi poate ăsta de motivul pentru care nu l-am găsit.
Iniţialele "FV" probabil au origini spaniole.
Dar Hillary Fuller era o femeie educată cu o slujbă bună la o firmă de marketing.
De ce s-ar implica într-o relaţie cu un muncitor sezonier?
Vezi dacă victimele mai au în comun alţi markeri genetici sau de mediu.
Deci ea era directoare de marketing şi el muncitor sezonier.
Nu-mi vine să cred că erau un cuplu.
Doar pentru că erau de condiţii diferite, ce, zici că nu se pot iubi?
Credinţa ta în puterea iubirii e admirabilă, Booth,
dar o aventură între cei doi e antropologic anormală.
Da, să treci de linia claselor aşa extrem ar fi rar şi arată
că victimele noastre au avut ceva în comun
- ... ce n-am descoperit încă. - Deci nu e posibil
ca doi oameni să-şi depăşească diferenţele?
Noi n-am putut.
- Ce? - Are dreptate.
Nu e vorba de noi aici.
Câteodată, când eram plecată, îmi imaginam că eram împreună.
- Serios? - Deşi era plăcut, era clar o fantezie,
pentru că şi noi suntem anormali.
Dar ai fost norocos să-ţi găseşti pe cineva cu care să ai paritate.
Iubire. Cu care să am parte de iubire.
Vreţi să vorbiţi despre asta?
- Nu. - Nu?
Pentru că, din moment ce Hannah e acum
- ... parte din viaţa ta... - De ce nu te concentrezi
asupra a ce i-a legat, dacă sunt aşa incompatibili.
Da? E uşor pentru tine să faci asta, nu?
Brennan.
Am găsit legătura. Osteopenie.
Ambele victime arată o masă osoasă mică şi o suprimare a formării oaselor.
- Erau alcoolici. - Asta e legătura.
Deşi oasele lui Hillary Fuller încă erau slăbite,
osteoblastele arată o recentă creştere a oaselor,
suficient cât să indice că nu mai bea de cel puţin doi ani.
Am numărat şi osteoblastele bărbatului şi am aflat că reveneau la normal.
Deci şi el încetase să mai bea.
Dar potrivit cifrelor, abia în ultimul an.
Bine, mersi.
Deci ambii au încetat să mai bea. Ea acum doi ani, el în mai puţin de un an.
Ştiu care e legătura.
Alcoolici Anonimi.
Mă scuzaţi.
FBI. Văd că vă purtaţi cipul. Probabil veniţi aici de ceva timp?
E un mediu sigur. Nu ne pârâm prietenii aici.
Vrem doar să vă punem câteva întrebări despre Hillary Fuller.
Locuia în zonă, deci probabil venea aici.
- Nu vorbesc cu niciun poliţist. - Nu fii măgar, Hank.
O cunoşteam pe Hillary. Ce s-a întâmplat?
- A recidivat? - Nu, dar e moartă.
- Credem c-a fost ucisă. - Doamne.
Tot n-ai învăţat cum să-i anunţi uşor, Bones?
Îl recunoaşteţi pe acest bărbat?
El a ucis-o?
Pare aşa drăguţ în filme.
Nu, e cealaltă victimă găsită cu Hillary.
Iniţialele lui sunt F.V.
F.V.
Felix!
Arată puţin ca George Clooney.
Stai... nu-mi vine să cred.... şi Felix a murit?
Au fost găsiţi în Parcul Taylor National într-o peşteră.
Are sens.
- De ce? - Dacă Hillary era sponsora cuiva,
l-ar duce în pădure ca să poată
- ... intra în contact cu ei înşişi. - E un mod bun de a evalua daunele cauzate
- ... în viaţa lor şi să se schimbe. - Da.
- Eşti în program? - Joc jocuri de noroc.
Dar n-am mai pariat de ani de zile. Dar îmi lipseşte cafeaua de aici.
Hillary şi Felix erau împreună?
N-ar trebui să se-ntâmple cu sponsorul tău, dar oarecum s-au înţeles.
Şi el avea probleme acasă... cred că prietena sa
era geloasă că Hillary îl ajuta pe Felix să nu mai bea.
- Da şi erau îndrăgostiţi. - Da, şi asta.
Cred că prietena sa n-a făcut faţă. Dar aşa e viaţa, nu?
Lucrurile se schimbă.
Ştii unde o putem găsi pe prietena lui Felix?
Felix nu era sfânt.
Poate că era profesor în Guatemala, dar aici era doar un beţiv... aveţi dosarul lui.
Da, beţiv şi turbulent, cumpărând alcool pentru furturi mărunte.
Nu infracţiuni mari.
Acum îl aperi? Puştiul pentru care a cumpărat alcool
a avut un accident sau ceva.
Doar încerc să aflu cine l-a ucis pe Felix, iar acum arăţi ca un suspect potrivit.
- Du-te naiba, omule. - Să mă duc naiba?
Da, du-te naiba. Mereu am fost aici pentru el.
L-am scos pe ticălos din închisoare.
L-am spălat după ce se îmbătase aşa rău şi dormise pe stradă,
- ... apoi el mă-nşeală? - Nu pari prea supărată să afli c-a murit.
Locuieşti cu un beţiv, te aştepţi să moară... cred că eram pregătită.
Bine, deci... nu mai era nevoie de tine odată ce nu mai bea.
Corect?
Mi-am pierdut timpul cu el... nu era un bărbat adevărat.
Un bărbat adevărat poate bea, petrece, el nu era bărbat.
Era, pentru o altă femeie. Probabil asta te-a înfuriat.
De ce nu i-aţi anunţat dispariţia?
Pentru că am crezut c-a fugit cu târfa aia.
Deci l-ai urmărit în pădure doar ca să te asiguri că e adevărat.
L-aţi găsit în pădure? Am alergii, nu merg în pădure.
Oamenii fac lucruri nebuneşti când sunt furioşi.
Ne poţi spune unde ai fost pe 13, Lupe?
Nu trebuie să vorbesc cu tine. N-am nimic de zis.
Ştiu.
E cel mai bun prânz pe care l-am luat de ceva vreme.
- Da. - Vrei desert?
- Trebuie să mă-ntorc la lucru. - Nu.
Mereu ne rămâne cina, nu?
Tu şi Brennan...
păreţi a avea ceva serios.
Se-ntâmplă după ce lucrezi împreună de cinci ani.
Ştii, de fapt sunt puţin geloasă.
Ce, crezi că de fapt se petrece ceva între... mine şi Bones?
Nu, nu asta.
- Doar dacă nu trebuie să ştiu ceva. - Nu, desigur că nu.
Cred că sunt geloasă pe ce faceţi voi doi împreună.
Munca de teren.
Deci Comitetul Serviciilor Armate nu e de ajuns pentru tine.
Nu. Cred că sunt singura din corpul de presă
care refuză să-şi scrie poveştile din comunicatele de presă.
- O să le faci probleme cât stai aici, nu? - Cât de mult posibil.
Nu de asta mă iubeşti?
În mod sigur, ăsta e unul din motive.
- Trebuie să mă-ntorc... la muncă, Hannah. - Ştiu, ştiu.
Dar cauzez probleme, mai ştii?
- Bine! - Mi s-a spus că astea sunt pentru tine.
Da, sunt roţile maşinii lui Lupe Rojas.
Neagă că ar fi mers în parc, dar Booth n-o crede.
Şi, dacă minte, ar trebui să aibă insecte şi rămăşiţe de plante
- ... care ar plasa-o acolo. - Da, exact.
Ştii, ai putea fi asistenta mea drăguţă.
Da, dar cum sunt şefa ta, tu eşti asistentul meu drăguţ.
Da, corect. Măcar sunt drăguţ.
Am reexaminat rănile, dar n-am găsit nimic nou.
- Şi de ce anume crezi? - Pentru că nu e nimic nou.
Pentru că te uiţi la ei de parcă ambele victime ar fi fost atacate şi bătute.
- Desigur. Nu asta ai presupus tu? - Da. Dar tu?
Pentru că un asistent care nu gândeşte de unul singur, nu-mi e de folos.
- Bine, dar credeam că... - Nu, nu credeai... tocmai asta e.
Ai repetat o ipoteză neconcludentă pe care am făcut-o fără a avea toate probele.
Apropo, probe pe care tu ar fi trebuit să mi le dai cât eram ocupată cu altceva.
Bine, o să presupun că mi-a scăpat ceva aici.
Îţi garantez că ţi-a scăpat ceva.
Poate de asta nu ai fost promovat în Chicago.
- Dr. Brennan... - Dar speri să compensezi în faţa mea,
o să priveşti rămăşiţele şi-o să-mi spui exact ce ţi-a scăpat.
Cred că e vorba despre mai mult de-o greşeală făcută de asistentul meu.
De ce-ai crede asta? Ştii despre ce vorbeşte sau...?
Da. Dar prefer să mă concentrez asupra propriilor erori momentan.
Cineva ţi-a stricat relaţia cu Booth, dr. Brennan.
- Te referi la Hannah? - Da.
Fie că eşti sau nu fericită pentru el, simţi ceva legat de asta.
Şi dacă nu poţi ţine asta departe de locul de muncă...
- Dumnezeule. - Îmi pare rău, dr. Edison, dar uneori
vieţile noastre personale ne afectează munca în mod direct.
Nu, înţeleg la ce se referă dr. Brennan.
- Oamenii ăştia n-au fost deloc bătuţi. - Vezi?
E vorba doar de incompetenţa drului Edison.
A fost foarte drăguţ.
Dar dacă n-au fost bătuţi, de ce a găsit dr. Hodgins urme
de rocă sedimentară în rănile lor?
Pentru că au căzut pe stânci.
Şi ea i-a întrerupt căderea, de asta rănile lui nu erau aşa severe.
Foarte bine. Vezi?
Eu doar îl ajutam pe dr. Edison să fie un om de ştiinţă mai bun.
Îmi cer scuze, dr. Brennan.
Scuze acceptate.
Oamenii aceia din Chicago... au fost...
proşti că te-au pierdut, dr. Edison.
Mulţumesc.
De fapt e amuzant să cred că Hannah mi-ar putea afecta munca.
Deci introduc toate rănile şi fracturile găsite la ambele victime.
Vezi că au aceleaşi fracturi minore pe torace şi pelvis.
Fracturile de compresiune pe care le au sunt pentru că el a căzut peste ea.
Asta explică şi de ce osul zigomatic şi maxilarul sunt strivite.
S-a lovit cu faţa direct de stânci.
Aici sunt rănile de pe spatele ei.
Şi am găsit fotografii ale zonei ce înconjoară peştera.
Am folosit un software topografic
pentru a găsi stâncile care s-ar potrivi rănilor lor.
Secţiunea asta de stânci e cea care se potriveşte rănilor lor.
E cam la 77 m de peşteră.
Cu cantitatea de sânge pierdută de amândoi, nu puteau ajunge mai departe.
Aici e locul.
Vreau să vină o echipă de legişti să analizeze toate stâncile.
Au căzut de acolo.
Poate a fost ceva sinucigaş.
N-a fost niciun bilet.
Şi toţi cunoscuţii spuneau că erau fericiţi.
- Ce e acolo? - E o panoramă.
Frumoasă privelişte. Doar că e greu de ajuns.
Doar căţărătorii experimentaţi ajung acolo.
Hillary era experimentată. A adus oameni din program aici.
- Program? - Da. A.A.
Deci n-ar fi mulţi oameni acolo sus?
Nimeni n-ar vedea dacă cineva i-ar fi împins de pe stâncă?
Doamne, cred că nu.
Booth.
Grozav. Mersi.
Era Hodgins. Lupe a minţit.
A găsit probe pe roţi că a fost aici.
Locul ăsta e ciudat. De ce ne aflăm aici?
- E un loc de tortură? - Doar îţi verificăm povestea.
Nu i-am ucis.
Serios? Atunci de ce-ai minţit că n-ai fost în parc?
Pentru că ştiam că nu mă veţi crede dacă aţi afla că am venit aici.
Acum că ai minţit, te cred şi mai puţin.
Vă spun, am alergii.
I-am urmărit, dar apoi am început să strănut.
Mi s-au umflat ochii. N-am putut vedea, aşa că am mers acasă.
- Eşti gata? - Gata.
- Gata? Gata, gata. - Gata? Gata pentru ce?
Pentru ce suntem gata? Nu sunt gata.
Ce-s alea?
Ai zis că i-ai urmat spre vârful potecii, până n-ai mai putut continua.
Pentru că tot strănut. Da.
- Da, vom face un mic experiment. - Nu-mi place deloc asta.
De obicei nu facem experimente pe oameni în viaţă.
Ştiu, va fi amuzant.
Mi-ai spus că-mi vei da o şansă să fiu exonerată.
Asta vom face, dacă nu vrei să te închid pentru câteva săptămâni,
până ce vine un avocat din oficiu să-ţi preia cazul.
Depinde de tine. Ce crezi?
Astea sunt plante ce cresc la altitudini mari în parc.
Caprifoi, sânger cu ramuri purpurii, păducel.
Să începem cu aia.
Ce sunteţi, vrăjitori? Pentru că bunica mea ştie vrăji.
Bine. Următoarea.
Ăsta e sânger.
- Nu arăţi bine, Lupe. - Iar ăsta e caprifoi.
Doamne!
Doamne! Ia-l de aici!
Clark, de ce n-ai zis că eşti alergic?
- N-am ştiut! - O sun pe bunica!
Spune adevărul, Booth.
Alergiile ei sunt severe şi n-ar fi putut continua să-i urmărească până acolo.
Mă duc să iau un antihistamin.
Cred c-am găsit ceva.
Majoritatea cărnii era descompusă sau mâncată de paraziţi,
în afară de zona asta, în jurul ochilor şi a obrajilor.
Carnea e deshidratată şi pare neatinsă de animale.
Dacă au mâncat restul, de ce ar evita animalele asta?
Asta m-am întrebat şi eu.
Aşa că am analizat ţesutul şi l-am comparat cu cel luat din alte părţi ale rămăşiţelor.
Ţesutul ăsta din jurul ochilor conţine capsaicină.
Spray paralizant?
Da, dar cu o concentraţie mare. Eliberat de guvern.
Animalele nu s-ar atinge de el.
Stai puţin. Serviciile Forestiere eliberează un spray foarte concentrat pădurarilor
care întâlnesc urşi sau alte animale agresive.
Ne-am uitat mai atent la cazierul lui Felix
şi minora pentru care a cumpărat băutură era nepoata ta.
A băut prea mult şi-a avut un accident de maşină.
A murit. Nu e aşa, Gary?
L-am văzut urcând cu femeia aia. L-am recunoscut din sala de judecată.
Când au părăsit cabana... i-am urmărit.
Cumnata ta a trecut prin multe.
L-a pierdut pe fratele tău în Afganistan, apoi fiica.
- Nu e drept. - Nici să omori oamenii ăia doi.
I-au dat drumul cu o avertizare.
Consiliere. E o tâmpenie!
Trebuia să plătească. Amândoi suntem soldaţi, tu înţelegi.
- Nu-nţeleg. - Hai, omule.
Când eram acolo, aveam grijă de lucruri. Nu aşteptam vreun proces.
Dar femeia?
Ea-l apăra, spunând că şi-a schimbat viaţa.
Victimă colaterală. Se-ntâmplă.
- Ăsta nu e război, Gary. - A ucis-o pe Sarah.
Ea n-a avut şansa de a-şi schimba viaţa.
Aşa că le-ai dat cu spray paralizant, apoi i-ai împins de pe stâncă.
Am făcut ce trebuia.
Pentru Sarah şi pentru fratele meu.
Nimeni n-o să-mi spună că n-am făcut ce trebuia.
E trist, ştii? Dar măcar au murit unul în braţele celuilalt.
Cum ar fi putut face asta moartea lor mai puţin îngrozitoare?
Pentru că era iubire.
Adică, dacă tot murim, e mai bine s-o facem cu persoana pe care-o iubim.
Nu, dar el n-a trebuit să moară.
Ar fi putut merge mai departe şi cere ajutor.
- Măcar unul din ei ar fi trăit. - N-o putea părăsi.
Bine, asta e iubirea.
Deci spui că iubirea e prostească şi ilogică.
Nu. Înseamnă să te gândeşti la altcineva în afara de tine.
Înseamnă să-ţi dai viaţa, dacă e nevoie, pentru persoana respectivă.
Adică, e iubire.
Şi dacă o persoană nu mai iubeşte şi întâlneşte pe altcineva?
Acele fapte altruiste ar părea deodată iresponsabil de periculoase, nu?
Nu, tot ar fi iubire.
N-aş putea trăi niciodată aşa.
Supravieţuirea e o necesitate imperioasă umană.
- Dacă n-avem grijă de noi, altceva nu mai contează. - Nu e adevărat.
Ştii asta, Bones. E... Nu e adevărat. Ştii asta.
Simţi o pornire de dopamină, norepinefrină şi serotonină cu Hannah.
Sentimentele alea sunt minunate. Le-am simţit.
Dar nu m-aş baza pe natura trecătoare a chimicalelor pentru fericirea mea.
Uite-o.
Ce rochie.
- Bună, Temperance. - Bună.
- L-aţi prins pe răufăcător? - Da.
Era un pădurar cu un simţ pervers al dreptăţii.
Deci asta e un fel de băutură post-criminală?
Da, e o post... Vrei una?
O să iau una. Sau două.
Sau trei la cină. Ar trebui să mergem.
- Vom întârzia. - Da, da.
Ar trebui să plecăm.
- Vrei să mergi? - Nu, mersi.
Trebuie să cataloghez toate probele.
- Hai. Clark le poate face. - Nu mă deranjează. Noapte bună.
Ne vedem mâine atunci.
O noapte, noi două.
O noapte a fetelor. Îl bârfim pe Seeley.
- Hai să mergem. - Bine, bine.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro