Incep deja! Lichidarile de stoc in moda DIFFERENTA.RO - E-SHOPUL DVS DE MODA
Arăţi bine azi.
Jos, băiete. Trebuie să plec la serviciu.
Frumoasă şi responsabilă. Cum de sunt aşa norocos?
Ce ştii de Anacostia?
E un cartier la cam 2 km de aici.
Rău famat, prostituţie, multe bande, activitate infracţională. De ce?
Ai auzit de poliţişti mituiţi acolo?
Credeam că lucrezi doar la Casa Albă şi pe Capitoliu.
Poţi vedea Anacostia din vârful Domului Capitoliului.
Serios? Ne extindem portofoliul, deci?
Ia uite cine vorbeşte. Câte graniţe jurisdicţionale ai încălcat de-a lungul anilor?
- Pe toate. - Pe toate?
Pe absolut toate.
- Pa. - Pa.
O să-mi fie dor de tine.
Anacostia? E o parte dificilă a oraşului.
Nu şi în comparaţie cu Kabul.
Sau suprafaţa lui Venus, care e acoperită de nori de acid sulfuric
şi sute de mega-vulcani activi.
Ce? Vorbim de cartiere dificile.
Dar e bine că Hannah e complet dedicată muncii ei.
Pentru oamenii deştepţi ca mine şi ca Hannah, să nu fii dedicat e dureros fizic.
Spui că Hannah munceşte în plus pentru că s-a plictisit casă?
- Nu, nu. - Sunt un tip interesant.
Eu, de exemplu, îi gătesc cina diseară... cu vin.
Acum te-ai hotărât să faci asta, nu?
Dacă nu tu eşti cauza plictiselii ei,
atunci poţi deduce că n-o poţi face fericită.
- E logica standard de ordinul I. - Logica de ordinul I?
Logica de ordinul I e un sistem filozofic de argumentare
folosind afirmaţii "dacă/atunci" ca şi cuantificatori sau predicate.
Afirmaţiile "dacă/atunci" sunt funcţii binare adevărate
într-o propoziţie compusă sunt echivalentul logic al propoziţiei negative.
Oameni buni, eu şi Hannah suntem foarte fericiţi.
I-am dat dulapul mare şi mereu las jos capacul la toaletă.
Ar trebui să pui capacul de tot.
Altfel, aburii uşori ai urinei aerosolizate
şi ai particulelor fecale sunt pulverizaţi în aer de fiecare dată când tragi apa.
E ca şi cum te-ai spăla pe dinţi în excremenete.
- Are dreptate. - Da.
Slavă Domnului că ai sunat. Bine, mersi.
- Avem un caz. - Nu-i poţi lua cu tine.
Ştii, arată ca o moluscă gigantică care mănâncă oameni.
Nu există o moluscă gigantică care mănâncă oameni.
Ştii, cele gigantice îţi încleştează piciorul ca o cursă de urşi.
A) Cochilia se-nchide prea încet ca să prindă ceva.
B) cele foarte mari nu se pot închide complet.
Nu şi-n filmele la care mă uit.
E al tău.
Sărmanul tip. Acum e prins într-un loc tare.
- De unde ştii că e bărbat? - Nu ştiu. Doar am zis, ştii...
Mă simt prost, indiferent ce sex are.
Oricum, ai dreptate.
Având în vedere unghiul mandibulei şi uzura dinţilor, victima e un bărbat
- în jur de 20 de ani. - Bărbat, în jur de 20 de ani.
- Ce e aia? - O sondă.
Par să fie singurele rămăşite încastrate aici.
- Ce vrei să spui? - Unde e partea din spate a craniului?
Bine. Deci spui că pot fi
bucăţi din corpul bărbatului în placa asta mare de beton?
Aici e amprenta restului craniului.
Când betonul a fost turnat, osul era tot acolo,
dar cumva a dispărut între timp.
Bine, lasă-mă să ghicesc, vrei ca toată placa de beton să fie adusă la Institut?
Nu, nu fii absurd. Secţiunea de 2 pe 3 pe 4 m e bună.
N-ar trebui să cântărească mai mult de-o tonă.
- Aici e doar praf. - Poate asta a mai rămas din oasele lipsă.
Ar putea fi multe lucruri, dle Vaziri.
N-are sens să speculăm până nu analizăm probele.
Scuze. Am lipsit aproape un an din antropologia judiciară.
- Cred c-am ruginit. - Dar ne bucurăm c-aţi revenit, dle Vaziri.
- Nu-i aşa, dr. Brennan? - Da, suntem încântaţi.
Antropologia culturală e o disciplină bună, dar nu implică o ştiinţă riguroasă
ca antropologia judiciară.
Sper că vă veţi putea reacomoda aşa cum trebuie.
- De parcă timpul s-ar fi oprit în loc. - Gata.
Sunt aşa multe tunele acolo, e ca o fermă de furnici.
Acum avem fluoroscopul, mă gândeam
să injectez o pastă de sulfat de bariu în ciment.
Odată ajunsă în interior, pot examina fluoroscopic pasta ca un RMN.
Asta ar trebui să ne dea o imagine clară,
să vedem cu ce ne confruntăm fără a distruge betonul.
Cum e asta ca ştiinţă riguroasă? Aşa te vreau, Arastoo.
- Pare a fi un schelet uman. - E un schelet.
Sau cel puţin, aspectul unuia.
Probabil ţesutul s-a descompus
- înainte de a fi turnat cimentul. - De ce?
Pentru că altfel ne-am uita la mulajul unui corp uman,
şi nu la mulajul unui schelet.
- Ce s-a întâmplat cu hainele victimei? - Fibrele naturale
precum bumbacul ar fi fost praf sau ar fi învechit
în cam patru luni.
Dar nu şi oasele.
Dacă ne dăm seama ce s-a întâmplat cu structura scheletului,
poate aflăm ce i s-a întâmplat.
Bones - Sezonul 6 Episodul 5 - Oasele care lipseau
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Bun, deci victima stătea pe spate, cu braţele pe lângă corp.
Probabil era inconştient, paralizat sau era deja mort.
Ce crezi?
Dac-ar fi fost inconştient, s-ar fi ghemuit de durere sau s-ar fi târât afară.
Am găsit ceva foarte ciudat.
- Ceva între dinţii victimei? - Nu, pe dinţi.
Există tatuajul dentar?
N-aş vedea de ce cerneala n-ar putea fi inserată în smalţ.
Ce ai găsit?
- Asta e ceva nou. - E figura unui om cu capul în jos
pe incisivul superior din centru stânga al victimei.
Cred că efectuează un headspin, o mişcare clasică de hip-hop.
Nu cred că pot fi mulţi oamenii care fac tatuaje dentare, nu?
Asta ar putea duce la identificarea victimei.
Mi s-ar părea frustrant dacă identitatea victimei e tot ce discernem.
Dacă nu iei praf de oase şi-l transformi înapoi în schelet,
doar cu asta putem să lucrăm.
Doamne.
- Ce? - Mă vei cere în căsătorie.
- Nu. - Lumânări, vin... periuţe de dinţi noi?
- Corect. - Ai trecut prin toate astea
ca să-mi spui că respiraţia mea miroase urât?
Nu, doar cred c-ai nevoie de-o nouă periuţă de dinţi.
De fapt, amândoi avem de nevoie şi am cumpărat astea două, evident,
şi poţi alege ce culoare vrei.
- A zis Temperance ceva? - Da, a zis ea ceva.
Crede-mă, nu vrei să ştii, da?
Mai important, e timpul pentru puţin vin?
Ziua s-a sfârşit.
- E... - Uite, pentru tine.
Bine, uite. Pentru mine.
Noroc.
Suntem bine.
Seely, ce e cu toate astea?
Nimic. De ce trebuie să fie legat de ceva?
Ai aflat că editorul meu nu mă lasă să scriu articolul cu poliţistul corupt.
Ba nu. Ce-a zis?
Citez: "Corpul de presă al Casei Albe scrie despre istorie,
nu despre poveşti zguduitoare despre infracţiuni reale."
Chiar a spus "zguduitoare"?
Nu e amuzant.
- Ba e puţin. - De ce e amuzant?
Pentru că ştiu că tot vei scrie articolul
fără permisiunea lui şi cred că asta mă face să râd.
Îmi place că mă cunoşti aşa bine.
Oare pot să-ţi spun să ai grijă şi tu să-mi spui "siguranţa înainte de toate"?
Merita să-ncerci.
- Bine, ai grijă. - Siguranţa înainte de toate.
Mincinoaso. Vino aici.
- Hai. - Nu mâncăm mai întâi?
În niciun caz.
Angela.
- Bună dimineaţa. - Bună.
E dimineaţă, da?
- N-ai dormit toată noaptea? - Da.
E bine pentru copil?
Ce nu ştie, nu-i face rău, nu?
Bun, aici e încă un model făcut prin stereolitografie împrumutat de la Arheologie.
Ai nevoie de un schelet şi voi face o reproducere rezonabilă.
- Alea sunt lasere? - Scopul lor e de a întări
straturile microsubţiri de rezină în plastic tare.
Suprapunerea acestor straturi 2D vor crea un obiect tri-dimensional.
Scanarea fluoroscopică a creat un şablon.
Pe care-l vei folosi să faci o replică de plastic a scheletului victimei.
- Cât de precisă va fi? - Asta va trebui să afli tu şi Arastoo
cât timp trag un bine meritat pui de somn.
În cel mai rău caz, va fi la fel de precis ca o fosilă.
Cred că sunt complet uimită de gândirea ta laterală creativă.
Vin la muncă şi mă trezesc în viitor.
Călătoria în timp e imposibilă, dle Vaziri.
Dar ştiu exact ce vreţi să spuneţi.
Dacă primiţi comenzi, vreau un bărbat de 1,90 m,
de 37 de ani cu un venit bun şi fără un complex matern.
- Detaliile sunt remarcabile. - Mulţumesc.
Are chiar şi articulaţiile flexibile, unde tendoanele şi ligamentele sunt reproduse.
Dar putem afla ceva folositor de aici?
Victima avea picioarele răsucite din şolduri şi arcade înalte.
Asta şi inserţiile musculare de la nivelul umerilor
şi şoldurilor sugerează că era balerin.
Sunt crestături pe suprafeţele laterale şi posterioare.
Bun, de ce nu-l întoarcem invers ca să vedem mai bine?
Niciodată nu-ntoarcem un schelet adevărat.
Norocul nostru că asta e doar o replică.
Hai. Apucă un membru.
Bine.
A fost amuzant.
Crestăturile sugerează că a fost înjunghiat.
- Sau înţepat. - Încă n-am dovedit că e o crimă, dle Vaziri.
E posibil ca victima să fi dat peste şantier,
să fi căzut în fundaţie, înţepându-se în armătură.
Ăsta e locul pe care tipul cu tatuajul dentar, Robert Pearson, l-a căutat înainte să plece.
Asta presupunând că Robert Pearson e singura persoană dispărută
care are tatuajul unui dansator de hip-hop pe incisivul stâng superior.
Recunosc că există şanse mari să ajungem la concluzia ta.
- Fără familie, fără serviciu? - N-a mai venit aici de un an, nu?
Nu doar scheletul lipseşte. Tipul a dispărut cu totul.
Neîndemânatic, neîndemânatic! Ce faci?! Eşti nou aici?
E rea!
Baletul e o vocaţie riguroasă, Booth.
Postură proastă, mâini proaste, partener prost.
- Eşti vultur? - Poftim?
- Eşti vultur? - Nu.
Atunci nu mai face gheare! Degetele întinse la toate ridicările.
Doare, nu?
Bun, chiar nu am nicio problemă s-o văd pe femeia asta omorând pe cineva, tu?
E mignonă.
Îţi sugerez să-nveţi cum să faci o ridicare.
E rea.
Bun, acum vezi că e puternică.
Aşa se face o ridicare.
Ce vrei? Încerc să aduc puţină frumuseţe pe lume,
- dacă e-n regulă cu tine. - Avem câteva întrebări
legate de unul din foştii dvs elevi.
Care fost elev? Am destul de mulţi foşti elevi.
- Robert Pearson. - Robert.
Sper că sunteţi aici să-mi spuneţi că e mort.
- Azi e ziua ta norocoasă. - De ce îi doreşti moartea?
Pentru că el mi-a fracturat glezna şi mi-a dat înapoi cariera cu trei ani.
Vreţi să izbucnesc în plâns pentru că Robert e mort? Oamenii mor.
- Lucruri rele se-ntâmplă. - Deci dai vina pe el că ţi-a fracturat glezna?
Da. Un accident nu aşa diferit faţă de ce ai văzut azi.
Dar voi fi bine în şase luni.
Mersul şi conturul gleznei indică
faptul că ai suferit fracturi deschise ale maleolelor mediale şi laterale.
Maleolelor laterale. Pare destul de serios, nu?
Nu va mai putea executa cum trebuie un fouetté niciodată.
Ceva ce pune capăt carierei? Nu pari foarte surprinsă.
Doctorii spun mereu câte ceva, asta nu-nseamnă că e adevărat.
Corect. Tatăl tău deţine o firmă de construcţii, nu?
Da, şi?
Probabil ştii să te descurci destul de bine pe un şantier.
Robert a fost găsit pe un şantier finalizat recent.
Asta e o nebunie. N-aş putea omorî pe cineva.
Să ştii că nu e o nebunie. Oamenii fac asta tot timpul.
Se enervează. Puţin cam prea mult.
De fapt, nu cred c-a fost vina lui Robert c-ai căzut.
Era un pas de deux. M-a scăpat. Nu e vina mea.
Având în vedere înălţimea ta, ai mult peste greutatea optimă a unei balerine.
I-ar fi greu oricui să efectueze un pas de deux cu tine.
- Vrei să spui că-s grasă? - Nu, nu. Pentru cineva care asistă,
eşti slabă, dar în standardele de balerină...
- Ticăloaso! - În regulă, temperamentul.
Dacă mă acuzaţi de ceva, faceţi asta. Altfel, am un curs de ţinut.
Astea sunt fracturi cominutive circulare reconstituite la nivel craniului.
Cineva l-a lovit în cap cu ceva răsucit...
Care se răsuceşte şi e bun pentru lovituri la cap?
Un carton foarte subţire pe asfalt?
A părăsit baletul ca să devină un dansator care se învârte-n cap.
Ia uite.
Analiza iniţială a prafului de oase
a arătat urme de blastomyces dermatitidis.
E un fung fascinant care efectiv mănâncă osul.
Asta s-a întâmplat cu restul scheletului său?
- O ciupercă l-a mâncat? - De unde-a venit?
Probabil a fost introdusă în os înainte să moară.
E rău pentru el, dar bine pentru noi. Probabil fungul era pe arma crimei.
Ia uite. Am verificat la CDC
bolile infecţioase înregistrate ca să găsesc declanşări recente ale ciupercii în zonă.
A fost una în parcul Kalorama cam acum şase luni.
Se potriveşte momentului crimei.
Parcul Kalorama e plin de artişti de stradă.
Un loc perfect ca un tip să se-nvârtă-n cap.
Încă ceva, ca şi în fungul din praful de oase,
am găsit particule de bronz în rănile sale.
Îi spunem lui Booth să fie atent la o armă de bronz în parcul Kalorama.
Trebuie să fi fost o dezamăgire de la a lucra
pentru o companie profesionistă de balet la a dansa pentru bacşiş.
De secole, dansul pe stradă a fost un mod viabil
pentru ca oamenii creativi să-şi câştige existenţa.
Nu există bariere între artist şi public,
iar plata vine doar după spectacol.
E spectacolul în forma sa cea mai pură, liberă.
Pun pariu că şi-a exasperat părinţii.
Fluiditatea cu care se mişcă n-ar trebui să fie posibilă.
Pare că n-ar avea oase.
Asta te-ar lăsa fără un loc de muncă, nu?
Ar trebui să vorbim cu unii din artişti, Booth.
Mă scuzi. Sunt agentul special FBI Booth.
Ea e dr. Temperance Brennan de la Jeffersonian.
Vrem doar să vă punem câteva întrebări.
Doar interpretăm. Asta nu e proprietate federală.
FBI-ul nu are jurisdicţie asupra noastră.
Bine, linişteşte-te...
Beverly. Nu vrem să te luăm din... cum îi zice?
- Spectacol în forma sa cea mai pură, liberă. - Exact.
Am început cu stângul aici.
Eu sunt Johnny. Johnny Wizard.
Iar el e Derrick. Derrick ţine parcul curat pentru noi.
Poate-ai vrea să ai mai multă grijă de ceasul tău.
Dă-mi-l.
- A fost foarte bine. - Ce zici de asta?
Ia uite, Booth.
Da, uite, o floare din ureche. Grozav.
Îl recunoaşteţi pe tipul ăsta?
Da, e Robert. Are probleme?
- Robert e mort. - Nu.
- E groaznic. - Ţi-am zis că e ciudat că a dispărut aşa.
De ce nu i-aţi raportat dispariţia?
Ciudat e doar ciudat. Nu e suspicios.
Am crezut că lucrează cinstit. Că ne-a lăsat în urmă.
Tu şi Robert aţi stabilit ceva, Beverly?
Sunt doar afaceri. Eu cântam, el dansa.
- Ce i s-a întâmplat? - Asta investigăm.
- Când l-aţi văzut ultima dată? - Acum şase luni?
Cred că ţi s-ar potrivi asta.
- E brăţara mea. - Nu, urăsc magia. Urăsc magia.
- Avea duşmani? - Toţi îl iubeau pe Robert.
- Dar Russell? - Cine e Russell?
S-au certat pe locurile de dans. Dar s-au împăcat.
Bine, dacă auzi ceva, uite cartea mea de vizită.
- Doar sună-mă. - Sigur.
Uşor! E o infracţiune federală să furi legitimaţia unui agent FBI. Te-aş putea împuşca.
Ştii asta? Te-aş putea împuşca.
Hodgins a găsit particule de bronz pe şantier.
- Da, şi? - Statuia pare a fi din bronz.
Poate unele din marginile ascuţite sunt responsabile pentru rănile descoprite de noi.
Dle Milford, sunt dr. Lance Sweets.
Sunt psiholog şi motivul pentru care vă vorbesc e că de fiecare dată
când agentul FBI cu care lucrez v-a întrebat ceva, i-aţi aruncat versuri din Shakespeare.
El nu vorbeşte limba lui Shakespeare.
Am găsit urme de bronz pe victima unei crime.
Sunteţi acoperit de bronz. Eu cred că suferiţi
de o tulburare disociativă netratată,
iar singurul mod prin care puteţi comunica e Shakespeare.
"E bine să spui povestea mai de-a dreptul."
"Adevăru-i adevăr pân' la preţuire."
Vorbeşti. În legătură cu uciderea lui Robert Pearson...
"Şi în căderea unei vrăbii lucrează providenţa."
"Pe Isis, dinţii ţi-i voi înroşi,"
dacă cu Robert paragonezi din nou.
Deci spui că Robert nu era o victimă nevinovată.
Da.
"Căci durerea ne istoveşte,
tot aşa ne vom plânge."
"Iată care-i povestea din fir în păr".
Da.
"Între hoţi nu există onoare."
E un hoţ. Ce fel de hoţ era?
"Poţi zâmbi şi iar zâmbi şi fi mişel."
"Pungaş de sceptre şi de tronuri,
"Şi care fură de pe raft coroana cea fără preţ şi-o bagă-n buzunar!"
Robert Pearson era un hoţ.
Un pungaş, adică... un hoţ de buzunare, nu?
Lucra cu cineva, l-a trădat "şi..
unde-i vina, cadă şi securea!."
Nu pot formula alt răspuns, dar foarte mulţumesc.
"Cât de departe mica lumânare razele-şi revarsă!
Aşa luceşte-o faptă bună într-o lume perversă."
Mulţumesc.
Sunt crestături pe tibia dreaptă, femur şi ilium.
Partea dorsală a vertebrei a zecea pe partea stângă,
procesul transversal stâng al vertebrei T6 şi scapula dreaptă.
Urmele acesta se potrivesc înjunghierii, dar niciuna nu sugerează cauza morţii.
- Poate a sângerat până la moarte. - Particulele de bronz găsite
nu vin de la vopseaua de pe statuia shakespeariană.
- De unde provin? - Nu ştiu.
Poate de la o ţeavă.
A fost de ajutor.
Desluşesc din tonul tău că vrei să spui exact opusul
a ceea ce spui, ceea ce este exact definiţia ironiei.
Acesta e şantierul înainte de turnarea betonului.
Iar asta e armătura.
Peste asta e un strat de plastic.
Se pare că victima a fost împinsă, sau a căzut din acest loc.
- Cât de înalt e? - În jur de 3 m.
Şi a fost înjunghiat aici.
Dar craniul său a fost găsit aici.
Da, corpul a fost smuls din armătură şi târât acolo.
Plasticul a fost tăiat şi corpul a fost împins sub el.
Cadavrul s-a descompus sub plastic 4 luni înainte ca betonul să fie turnat?
Firma de construcţii a dat faliment şi zona a fost îngrădită câteva luni.
Apoi o altă firmă a venit, a cumpărat proiectul şi a turnat fundaţia.
Cimentul a ridicat craniul prin plasticul tăiat,
iar restul oaselor s-au dizolvat din cauza ciupercii lui Hodgins.
Tipul a fost înjunghiat, iar nimeni n-a observat sângele timp de 4 luni?
Plasticul negru şi armătura ruginită de la distanţă... practic imposibil.
Toate crestăturile de la oase pot fi explicate de armătură?
Da, lasă-mă să-ţi arăt.
- Bun, ce e asta? - O crestătură pe coloana sa.
Rana procesului transversal drept
al vertebrei T6 nu se potriveşte cu celelalte răni provocate de armătură.
Putea fi provocată înainte să cadă în armătură.
Cea de acolo. Îi străpunge plămânul.
Nu e doar cauza morţii,
ci şi modul prin care fungul lui Hodgins a fost introdus în măduva osoasă.
Îi mai ştii pe artiştii care s-au bătut pentru cele mai bune locuri, da?
Da.
Cine avea cel mai mult de câştigat din plecarea lui Robert Pearson?
Celălalt dansator, Russell Leonard.
Da, şi cu Robert plecat, Russell e singurul dansator.
- Moartea lui Robert i-a dublat venitul. - Doar atât ai?
Pentru că, dacă ai căuta un hoţ de buzunare, magicianul e un suspect bun.
Magicianul nu are cazier. Russell a fost arestat acum două luni
pentru că a ameninţat un alt dansator cu o şurubelniţă ascuţită.
Arma crimei, descrisă de Cam şi Angela,
ar putea fi chiar o şurubelniţă ascuţită cu ciuperca ce mănâncă oasele pe ea.
Ciupercă ce mănâncă oasele?
Câteodată spui lucruri ce sună ciudat pe un ton foarte serios.
Probabil.
- Poftim. - Mulţumesc, mulţumesc.
Mulţumesc, mulţumesc.
Aşa, despre asta vorbesc...
Toate astea şi nu poţi băga nici măcar un dolar? Ce e cu asta?
Acum îmi loveşti lucrurile? Asta e brutalitate.
Nu le lovesc, doar m-am împiedicat.
- Ştii ce, Bones? - Ce?
Ştii ce simt sub picior? Pare a fi... o armă.
Încălcarea eliberării condiţionate, amice.
Fluiditatea ta face să pară că n-ai avea oase,
iar eu sunt expertă în oase, aşa că mi se pare foarte impresionant.
Mulţumesc. O să iau asta drept compliment cât sunt intimidat de poliţie.
Booth.
Da, stai.
Aici. Sunt pe drum.
- Booth, ce s-a întâmplat? - Trebuie să plec. Hannah a fost împuşcată.
Nu-ţi face griji, Seeley, sunt bine.
- Ai fost împuşcată, Hannah, nu eşti bine. - Am mai fost împuşcată. Ca şi tine, nu?
Nu e ca şi cum ai imunitate la plăgile împuşcate.
- Ar fi trebuit să mă iei cu tine. - Stai.
Dacă sunt cu un tip de la FBI acolo, nu am povestea. Ştii asta.
- Ai văzut cine a tras? - De ce? Te duci după el?
Da, mă duc.
Mi-au scos un glonţ de 38 din picior.
- Armă a poliţiei. - Când am fost împuşcată,
vorbeam cu un traficant care-mi spunea că poliţiştii aduc droguri în cartierul lui.
Din experienţa mea, nu există asemenea coincidenţe.
Bine, n-o să-ţi pierzi locul de muncă aici, nu?
- Editorul n-o să te dea afară? - Nu. Sunt împuşcată, stau bine.
Deodată crede că e o poveste bună.
M-am uitat la radiografiile tale.
Da, doctorul a zis că nu e nimic. Ar trebui să mă externeze de dimineaţă.
- E o idee foarte proastă. - De ce?
Pentru că Hannah are o fractură prin avulsie a femurului.
Doctorul a spus că osul e crestat puţin.
O fractură din avulsie apare când un tendon sau un ligament rupe o bucată din os.
Dacă forţezi piciorul incorect,
tendonul ar putea desprinde mai mult fragmentul
decât e deja şi ar putea secţiona artera femurală.
Ai sângera şi ai muri înainte ca cineva să-şi dea seama ce se întâmplă.
Eşti sigură?
O să vorbesc cu chirurgul.
Cred că va vrea să te opereze în seara asta.
Deci practic... mi-ai salvat viaţa.
Bones.
Mersi.
Ai găsit ceva pe şurubelniţă?
Am scos astea, deci ştiu c-a folosit-o
să desfacă bere, să cureţe excremente de câine
de pe talpa unui pantof, să mestece-n cafea...
- Sper că nu-n ordinea asta. - Au trecut şase luni.
E posibil ca fungul să nu mai fie evident pe suprafaţa fină a metalului.
- Şi acum? - E timpul să mergem la sursă.
CDC-ul a mai raportat trei cazuri
de blastomyces dermatitidis legate de parcul Kalorama.
- Ceea ce l-ar lega pe dansator de crimă. - Bate antropologia culturală, nu?
Agent Booth.
Nu, ar trebui să fii cu Hannah.
Eu şi dr. Brennan ne putem ocupa de interogatoriu.
- Bones a spus că operaţia era una de rutină. - Da, e o procedură simplă.
- Şi avem un caz în lucru. - Bine...
Se vede că eşti supărat, şi e de înţeles...
Nu sunt supărat, da? Doar îmi fac treaba.
Aici se-ntâmplă ceva şi nu sunt sigură ce.
Agentul Booth s-a speriat puţin. Cineva apropiat lui putea muri,
iar acum, evident, e în faza de negare.
Sunt apropiată de Booth şi ne găsim frecvent
în situaţii limită, dar perseverăm.
Vezi, Sweets? Nu neg nimic, perseverez.
Da.
- Perseverezi. - Da.
Bine.
Ai două acuzaţii de ultraj, da?
Odată, ai ameninţat pe cineva cu şurubelniţa.
A fost legitimă apărare. Acuzaţiile au fost retrase.
Acuzaţia de furt n-a fost retrasă.
Am furat un sandviş. Mi-era foame. Am stat cinci zile închis.
Sunt sigur că pot găsi moduri mai bune de a cheltui banii contribuabililor.
Ce-ar fi să ne povesteşti de tine şi de prietenul tău, Robert.
Când Robert a venit în parc, era falit.
I-am arătat cum stă treaba, i-am spus ce mişcări îi vor aduce mai mult public.
Şi apoi, în două săptămâni, făcea mai mulţi bani ca tine.
- Asta te-a înfuriat. - Nu, adică da, eram gelos.
Dar eu şi Robert suntem prieteni.
Şurubelniţa ta se potriveşte cu arma crimei.
Dacă eraţi aşa buni prieteni, de ce nu i-ai raportat dispariţia?
Lucrez pe stradă. Oamenii vin şi pleacă, aşa stau lucrurile.
Oamenilor de pe stradă nu le place când cineva ia banii care cred că li se cuvin.
Bine, văd unde bateţi cu asta. Deja v-aţi decis că sunt vinovat.
Vreau un avocat.
Ambalajele astea sunt de la vânzătorul de pui.
Sunt curate.
Până acum, niciunul din standurile cu mâncare nu are urme de ciupercă.
Mă gândeam că, dacă a folosit şurubelniţa să deschidă conserve, poate are mâncare pe ea.
Priveşte partea bună a lucrurilor, acum putem mânca pad Thai.
Arată delicios.
Sigur e un fel de organism eucariot crescut pe asta.
Pungile astea de gunoi provin toate din toaletă?
Nu aşa mi-am imaginat că-mi voi petrece ziua.
Fă-mi o favoare. Separă toate pungile astea de gunoi de la toaletă de restul.
Lucrez la două grade academice, şi aici ajung.
Bani cheltuiţi cu cap.
Hei, hei, blastomyces dermatitidis.
Bun, omul de serviciu a luat ce aveam noi nevoie.
Uite ce mai are.
Tocmai am găsit arma crimei.
E posibil ca asta să fi fost arma crimei.
- Bine. - Ai fi mai fericită dac-aş fi zis probabil
că asta e arma crimei şi nu posibil?
Câteodată, micşorarea probabilităţilor face mai grea identificare criminalului.
Adică ştim ce, când şi cum, dar n-avem nicio probă
care să lege arma asta de un anumit "cine".
Serios, ar putea fi oricine. Dar e bine că am găsit arma.
Stai.
Se pare că ucigaşul a urmărit victima prin parc.
Booth va vrea să ştie de ce.
Shakespeare a spus că victima era un hoţ de buzunare.
Poate unul din cei de la care a furat l-a prins.
Bun, deci omul apucă băţul,
şi ajunge din urmă victima pe şantier.
Îl înjunghie în spate, apoi îl aruncă în fundaţie.
Apoi desface plasticul şi aruncă cadavrul sub el.
Ştiu la ce te gândeşti.
Deja am căutat amprente pe plastic, acolo unde a fost tăiat.
E degradat şi pătat de sânge.
Criminaliştii n-au găsit nimic ce poate fi folosit.
Nu, nu, Cam, nu de-a lungul tăieturii trebuia căutat.
- Ce face? - Dr. Hodgins, vii aici să fii cadavrul?
Da.
Scumpo, adică să se prefacă să fie un cadavru, nu?
Pentru că, după felul în care ţii cuţitul, pari să fii gata de măcel.
Nu, cuţitul ăsta nu e pentru dr. Hodgins.
Tăietura curbată sugerează că ucigaşul a ţinut cuţitul în mâna dreaptă.
Şi tăietura s-a extins 1,5 m, făcută dintr-o singură mişcare.
Ai grijă unde mergi cu lama aia ascuţită.
Acolo.
- Acolo. - Ce acolo?
Corect, şi-a susţinut greutatea cu mâna stângă.
Aşa că a lăsat amprenta palmei pe plastic.
Dar cum iei o amprentă veche de şase luni
de pe o bucată de plastic încastrată în ciment?
Am nevoie de aur.
Ai prins criminalul?
Tehnic, a fost tentativă din moment ce ai supravieţuit.
Mă refeream la criminalul dansatorului, nu la cel care a tras în ziaristă.
O să-l prindem. Nu-ţi face griji.
Apoi îl vom prinde pe cel care ţi-a făcut asta.
Pe zece dolari că-l prind înaintea ta.
Nu pariez de obicei, dar dacă aş face-o, aş mări miza.
Evident, m-a împuşcat un poliţist care se temea că va fi prins.
- Cred c-ar trebui să o laşi mai moale. - Glumeşti.
Ce? Nu, măcar până te însănătoşeşti.
Atunci îl putem amăgi să aibă un simţ fals de siguranţă.
Îl putem prinde-mpreună.
Te poţi apleca, te rog?
Mai aproape. Puţin mai aproape.
La nivelul buzelor.
Mulţumesc că eşti protectorul meu înfricoşător.
Procesul se cheamă vacuumul depunerii de metal.
Arată ca un aparat de făcut popcorn.
Aurul se va ataşa de lipidele din amprente la un nivel atomic.
Tehnica implică învelirea probei
cu un strat subţire de praf metalic termalizat.
- Trebuie să fie aur? - Da. Aurul e un mai bun conductor
al electricităţii decât orice alt metal necoroziv.
Ce? A trebuit să-l plăteşti tu?
Hai. Fă-o.
Aşa se duce aurul.
Zincul evaporat se va condensa doar pe metal.
Cum aurul s-a lipit de amprente,
e mai mult metal pe amprentă decât pe restul mostrei.
Voila.
A mers.
- Slavă Domnului. - Ce?
Nu e amprenta omul de serviciu din parc.
De unde ştii?
- E prea mică. E un copil. - Sau o femeie.
Dacă cealaltă nu bea nimic?
Am dat drumul la aer condiţionat în cameră să absoarbă umezeala.
Care crezi că e?
- N-am idee. - Gândeşte-te la asta ca la un joc.
Da? Ghiceşte. Asta e doar între noi.
Nimeni nu te va auzi. Hai, ghiceşte.
Profesoara de balet pare foarte rea şi răzbunătoare.
Plus că e înşelător de puternică.
Şi nu se teme să fie violentă.
- Scuze. Greşeşti. - De unde ştii?
Am verificat rapoartele poliţiei asupra furturilor din buzunare
care au avut loc în parcul Kalorama.
- Ce ţi-a spus asta? - Nu e un incident, din multe,
care să nu fi avut loc cât Beverly Houle sau Robert Pearson erau acolo.
Deci erau echipa de care a auzit Sweets de la statuia Shakespeare.
- A înşelat-o. - L-a fugărit cu băţul de adunat gunoi.
- L-a înjunghiat în spate. Sfârşitul poveştii. - Da.
Dar când o femeie ucide un bărbat, nu e niciodată vorba doar de bani.
Vrei să spui că era implicată şi un fel de tensiune sexuală.
Da. Când asta n-a mers, totul s-a dus de râpă.
Nu e există onoare-ntre hoţi sau foşti iubiţi.
Da.
Asta e.
Te-am prins.
- Limbajul trupului nu dovedeşte nimic. - Avem alte definiţii pentru asta, e sigur.
De asta nimeni nu ne poate învinge inteligenţa criminologică.
Ai citit asta pe masa unui restaurant?
Benzi desenate. Încerc să mă autoperfecţionez.
Da?
Temperance!
- Intră. - Cum te simţi?
Sunt în viaţă. Mulţumită ţie.
- Unde e cadoul meu? - Poftim?
Înţeleg, mi-ai salvat viaţa, îţi sunt recunoscătoare,
dar în mod obişnuit, când vii la cineva la spital, aduci cadouri.
Obiceiul acela a început ca înlocuitor al sacrificiilor religioase.
Ca un mod de a-i face pe zei să aibă milă de persoana bolnavă.
Da. Dar nu cred în asta, deci...
Dar crezi în tradiţii culturale.
Desigur, dar...
Cum nu sunt mai presus de o rugă din când în când,
poate-ar trebui să-mi dai ochelarii tăi de soare.
- Serios? - Sigur.
Bine.
- Uite. - Mulţumesc.
Poate ar trebui să fii mai atentă
la poveştile pe care le urmăreşti pe viitor.
De ce?
Booth ar fi foarte nefericit dacă ai fi murit.
Tu ai da înapoi, Temperance,
dacă ai crede că lucrezi la ceva important?
Nu, n-aş face-o.
Ce echipă facem.
Seeley va trebui să nu-şi mai facă griji cât suntem amândouă prin preajmă.
Aşa e, ce echipă facem.
Îţi stă bine cu ei.
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org