Da.
- Booth! - Da!
Booth?
- Eşti acolo? - Nu, sunt în South Beach, mă bronzez.
Bine.
Sweets trebuie să-ţi semneze fişa condiţiei fizice după Afganistan pentru serviciu.
- Ai uitat? - Eu?
În general, porţi mai multe haine şi eviţi asta de săptămâni întregi.
N-am putut dormi. M-am trezit cum s-a crăpat de ziuă.
Eliberarea gazelor e mereu aşa pronunţată dimineaţa?
- E rău? - Gazul în lichidul sinovial dă cracmentele.
Gazul din lichidul sinovial? Ce înseamnă aia?
Vine un moment când corpul tău nu mai poate ascunde abuzul.
Cum adică "un moment"?
Booth, ai fost împuşcat şi bătut şi ai sărit din avioane.
Doar vătămările scheletului...
- Dumnezeule, mă destram. - Eşti bine. Scheletul tău se destramă.
Numai fractura prin compresie a vertebrei T3
ar fi trebuit să-ţi provoace un handicap cu ani în urmă.
Apoi mai e fractura la stern de când te-a împuşcat fata aia obeză.
Fracturile la metatarsienelor de când ai fost torturat.
Pete datorită coroziunii la nivelul coastelor de când ai încercat prosteşte
- să te prefaci a fi un scut uman. - Pete costale?
Să nu mai vorbesc de ligamentele compromise,
ambele intertransversale şi longitudinale interioare.
Cum de ai loc în creier să ţii minte toate astea?
Îmi pasă de tine, Booth. Cu cât corpul tău e mai abuzat, cu atât degenerează.
Asta e tot? Doar atât ai pentru mine?
Poate fi un lucru bun. În triburi, oamenii ca tine sunt vârstnici.
- Nu mai trebuie să vâneze. - Eu vreau să vânez.
Poate te vei simţi mai bine după ce semnezi formularul.
Ştiu că aşa va fi.
- Agent Booth! - Doctor Brennan!
Ar trebui să fiţi la serviciu, dră Wick. E o zi foarte importantă.
- Poţi semna asta? - Vorbeşti serios?
Semnează şi întoarce-te la distracţie.
- Dr. Brennan, legat de azi dimineaţă... - Ce e?
Nu vreau să crezi că eu şi Lance suntem iar împreună, pentru că nu e aşa.
- A fost sex accidental. - Aţi făcut accidental sex?
- Ce-ncercaţi să faceţi, dră Wick? - Returnam o carte.
Şi ţi-au căzut pantalonii?
Toate bucăţile navei fără rămăşiţe ataşate de ele
direct în camera de lucru a Culturii Americane Timpurii, camera din dreapta.
- Unde vreţi să punem asta? - Puneţi-l pe platformă.
- Cât de mult din asta e aici? - N-am idee.
Când ai zis rămăşiţe vechi, partea cu vaporul ţi-a scăpat?
- Nu, sigur că nu. - E incredibil.
Nu-mi vine să cred că e un vapor de sclavi.
- Unde l-au găsit? - Pe coasta statului Maryland.
Asta ne-ar putea spune multe despre comerţul cu sclavi.
Sau îmi vor da mie coşmaruri. Fie una, fie alta.
Mytilus edulis. Midia comună.
Au spus că asta e pentru tine.
Comitetul Director al Institutului Jefferson vor să-ncercăm să identificăm rămăşiţele.
Cum? Oamenii ăştia sunt morţi de 150 de ani.
Asta v-ar putea ajuta. E o copie a unui manifest
şi sunt trecuţi toţi sclavii care erau transportaţi la New Orleans.
Vârsta, rasa, gradul de culoare.
E foarte detaliat într-un mod complet oribil, dezgustător şi nasol.
Sclavii erau consideraţi proprietate. Erau catalogaţi ca vite sau argintărie.
Băiat, sub zece ani. 1,30 m.
Midiile au compromis osul, dar craniul indică un amestec
de caracteristici negroide şi caucazoide, sugerând c-a fost trecut ca mulatru.
Am găsit. Polidore Nelson.
Marginea simfizară este bine definită.
Grad parţial de osificare al suturii ectodermale.
- Femeie, în jur de 40 de ani, 1,52 m. - O singură femeie e aşa scundă.
Aici. Acum. Nu glumesc deloc. Dr. Hodgins.
- Da? Ce avem? - Aia. Ce naiba e?
E un fel de organism ancorat pe os.
Interesant.
Un organism marin extraterestru merge clandestin cu un vas de sclavi,
doar atât poţi spune, interesant?
Cred că-n acest context, interesant e un mod de a recunoaşte forme de viaţă
necunoscute expertizei drului Hodgins.
O condiţie temporară, te asigur. Bun, ascultaţi!
Luaţi toate oasele cu mâzgă roz şi aduceţi-le aici.
E posibil ca "extraterestru" să fie un adjectiv nepotrivit.
Poate avem în faţă un INT.
- Despre ce vorbeşte? - N-am idee.
- INT adică Inteligenţă Non-Terestrială? - Nu.
Dacă forme de viaţă extraterestre ar exista undeva pe Pământ,
atunci ar fi pe fundul oceanului.
- Spune-mi că glumeşti. - Judecând după greutate şi textură,
toate oasele afectate par să aparţină aceluiaşi schelet.
Ceva e complet greşit.
Hai, Bones, chiar trebuie să mă uit la imaginile astea?
Da.
Plagă prin penetrare în lama ciuruită a etmoidului şi în oasele palatine.
- Adică gaura aia zimţată de acolo? - Da.
Penetrarea s-ar fi extins cranial
în baza anterioară a creierului, cauzând moartea imediată.
Un cârlig i-a penetrat gura acestui om, ca unui peşte.
Bine, am înţeles. Mersi mult.
Dar nu văd cum aş putea să te ajut cu crima unui sclav.
Poate c-a fost găsit pe vasul de sclavi, dar după starea catilajului
bărbatul a murit acum nicio lună şi... e vorba de crimă.
Bones - Sezonul 6 Episodul 6 - Mica adâncime din adânc
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Urme de frecare pe osul pisiform. E foarte posibil să fi avut cătuşe.
De ce te ocupi de rămăşiţele
de pe vasul de sclavi când ştii că victima mai recentă are prioritate?
Pentru că dr. Hodgins încă încearcă
să îndepărteze forma de viaţă marină neidentificată.
Poate-ar trebui să discutăm în schimb de radiografiile victimei?
Fuziune epifizară incompletă. Avea aproape 20 de ani.
O mică despicătură pe arcul zigomatic.
Fisuri la nivelul găurii mentale, toate puternic remodelate.
Fracturi metafizare ale tibiei stângi şi ulnei drepte.
Nu sunt vindecate cum trebuie.
Am mai văzut asta. Se-ntâmplă când extremităţile cuiva
sunt luxate iar şi iar la o vârstă fragedă.
- Sugerează abuzul? - Trebuie să-l identificăm.
Ce-i ia aşa mult drului Hodgins?
Ne uităm la ceva ce ar putea fi un indiciu asupra originii vieţii.
Originea vieţii arată ca o figurină roză?
Potrivit unei teorii, cu miliarde de ani în urmă,
moleculele organice au apărut pe Pământ odată cu cometele
care se prăbuşeau în oceane, formând substanţa vieţii aşa cum o ştim.
- Acum m-ai pierdut. - Uită-te la asta.
Organismul operează la fel ca foliculii de păr.
Îşi ancorează rădăcina de os.
De fapt, e chiar atrăgător de aproape.
Da, pentru o insectă subacvatică ce excretă mucus.
Stai să scanez craniul, apoi pot face o reconstrucţie facială.
Îţi dai seama că pot fi mai greu de identificat
decât victima în descompunere a unei crime?
Cum poţi compara victima unei crime cu muci din ocean
care arată cu ceva ce ar purta Barbie la bal?
- Tu i-ai comparat cu o figurină. - Da, dar nu e acelaşi lucru.
Ai dreptate, pentru că, dacă sunt noi şi-i identific,
atunci pot da denumirea unei specii.
Anjelonicus Montinegris.
- Serios? - Serios.
Deci mortul a fost prins într-o plasă de pescuit, iar plasa s-a prins de vas?
Da. O plasă se pierde, pluteşte ani de zile.
- I se zice "plasă fantomă". - O plasă fantomă chiar a prins o fantomă.
- Cam aşa. - E ironic.
- De ce eşti încă aici? - Sunt slab, agent Booth.
M-am despărţit de Daisy, dar nu-mi pot ţine mâinile departe de ea.
E ceva nou? Eşti bărbat, viaţa merge înainte.
Asta e problema. Ne-am despărţit, dar tot continuă.
Parcă e magnet. Ar trebui să las asta să se-ntâmple?
Uite. Ridică-l.
"Da, sigur." Crezi?
Nu ştiu. De unde să ştiu?
Ani de experienţă? Perspectiva vârstei?
Vârsta. Cum se face că m-am culcat Han Solo şi m-am trezit Obi-Wan Kenobi?
N-am idee despre ce vorbeşti.
Se pare că Angela a terminat reconstrucţia facială.
Asta e fantoma noastră.
Nu era în baza de date a persoanelor dispărute,
dar am găsit ceva în programul de reconstrucţie facială a FBI-ului.
- Mike Casper. - Soţia sa locuieşte în districtul Calvert.
- E căsătorit? - Are un copil, un câine şi lucrează în aerospaţiale.
Nu, nu e posibil. Are 19, 20... cel mult 21 de ani.
- Bine, Bones, are 28. - Nu, n-are cum.
Booth, trebuie să verifici din nou lucrurile astea.
Am cicatricele de bătaie pe corp, nu pe creier, da?
- Eşti foarte sensibil. - Ba nu sunt.
E permisul lui Casper. E acelaşi chip cu ce a găsit Angela.
E posibil ca el să fi suferit de paralizie cerebrală,
care ar fi întârziat dezvoltarea osoasă.
Sau poţi greşi.
- Nu greşesc. - Ba da.
- Da? - Dna Casper?
Sunt agentul special Booth. Ea e partenera mea, dr. Brennan.
- Cu ce vă pot ajuta? - Vă supăraţi dacă intrăm?
- De fapt sunt în mijlocul a ceva acum. - E vorba de soţul dvs.
Credem că i-am găsit rămăşiţele pe coasta statului Maryland.
Ştiţi cumva dacă a fost pe un vas de curând?
Întrebaţi-l dvs. Mike?
Victima avea un permis cu numele dvs şi poza sa.
L-a folosit ca să strângă datorii pe cartea de credit.
Da, înţeleg. Tipul care-a fost ucis
e acelaşi care mi-a furat actele, dar n-are nimic de-a face cu mine.
- Nu sunt un tip violent. - Mike e foarte liniştit.
Asta e o conversaţie între dvs şi compania dvs de carduri, dle Casper.
Ştii că înregistrarea apelurile pentru controlul calităţii?
- Se pare că e adevărat. - Ne pare rău, dar deoarece nu ne-aţi anunţat...
Cum să vă spun dacă nu ştiam?
Ar fi trebuit să contactaţi agenţiile de rapoarte de credit.
Pe viitor, dacă postaţi o alertă de fraudă pe raportul dvs de credit...
Vreţi să ştiţi ce voi face pe viitor?
Îl voi găsi pe ticălosul care mi-a furat actele şi-l voi ucide.
Ce-aţi fi vrut să spun? Mi-au blocat cardurile.
Creditul nostru era distrus. Ticălosul ăla...
ne-a costat casa pe care voiam s-o cumpărăm.
- Ne trebuie un avocat.. - Nu, Claire. N-am făcut nimic greşit.
Soţul meu spune adevărul. Nu e violent.
Sweets, spune-le ce mi-ai zis mie.
Potrivit ultimelor studii, furtul de identitate poate cauza
inadaptare psihologică şi simptome somatice serioase.
- Nu zău. N-am mai dormit de două luni. - Simptomele nu se limitează la insomnie.
Ce naiba vrea asta să-nsemne?
Ăsta ar fi unul din simptomele de inadaptare... furie necontrolată.
Cum l-aş fi putut ucide dacă nu ştiam cine e?
Am văzut că aveţi un cârlig de tractare pentru bărci în spatele maşinii dvs.
- Aveţi o barcă? - Da, pescuiesc. Şi ce?
- Aveţi cârlige mari pe vas? - De ce?
Trupul a fost găsit cam la 2 km de coastă.
Poate faceţi mai mult decât să pescuiţi pe vasul acela...
Bine, vreau să vină acel avocat. Acum.
Dr. Brennan chiar are nevoie de astea. Nu-nţeleg de ce nu le smulgeţi.
Dacă le smulg una câte una, îmi va lua o săptămână, dră Wick,
deci n-am nevoie să-mi spuneţi cum să-mi fac treaba.
Nu văd cum asta va grăbi lucrurile.
Îmi dau seama ce sunt, îmi dau seama şi cum să-i scot.
- Alte întrebări? - Momentan nu.
Da. E o specie bentică, un vierme. Vezi? Progres.
Singurul mod în care pot extrage ADN ca să identific hoţul nostru
e să folosesc măduvă, dar organismul tău extraterestru a secat-o.
Contrar zvonurilor, nu e organismul meu extraterestru.
Cel puţin, nu încă. Dar am redus specia la un vierme bentic.
Cum de nu eşti capabil să identifici un vierme pufos roz?
- Câţi ar putea fi? - Ai fi surprinsă.
Cum să-mi dau seama cine l-a ucis dacă nici nu ştiu cine e?
Din radiografii îmi pot doar da seama că avea fracturi multiple
care nu se vindecaseră cum trebuie.
De asemenea prezenta traumatisme faciale repetate între 2 şi 14 ani.
Deci a fost abuzat când era mic.
Nu era în baza de date a persoanelor dispărute, deci înseamnă că nimeni nu-l caută.
Ai o tendinţă foarte ciudată de a afirma ce e evident.
Dac-ai fi un copil care şi-ar lua bătaie serios, ce-ai face?
Te-ai gândi să fugi de acasă. Sau chiar ai fugi.
Dar nu mai era copil, Booth. Avea 19 sau 20 de ani când a murit.
Nu-nseamnă că n-a mai fugit. Când un copil fuge de acasă, cineva anunţă poliţia.
Cineva de la şcoală, un vecin. Cineva.
Ne uităm în baza de date greşită.
Trebuie să inversăm modelele de dezvoltare craniofacială
şi verifică rezultatele în baza de date a copiilor dispăruţi.
- Îl readucem în copilărie? - Menţine proporţiile faciale,
dar micşorează mandibula, îngustează gâtul şi ridică urechile.
Schimbă proporţia capului cu o parte a masei faciale
două părţi şi un sfert a masei craniei.
Micşorează maxilarul şi mandibula. Gata.
E greu de crezut că după 10 ani, va fura identitatea cuiva şi va fi ucis.
El e. L-am găsit.
Despre Liam, care are nouă ani, vom vorbi astă seară la "Thursday's Child".
Îmi plac multe sporturi, dar mai ales baschetul, deşi sunt cam scund.
Dar poate voi creşte mare, nu? Şi sunt foarte bun la mate.
Pentru că-mi plac numerele.
Dacă Liam îşi poate găsi o familie,
sigur acele numere îi vor aduce un viitor strălucit.
Asta-mi sună ca adopţiile căţeilor.
Când eram în grija statului,
ne gândeam că cei care ajung la "Thursday's Child" câştigau la loterie.
Într-o zi apăreau la televizor, în a doua o maşină apărea să-i ducă-n suburbii.
- De fiecare dată. - Da, dar Liam n-a fost adoptat.
Ar fi scutit centrele de reeducare de mult timp dacă ar fi fost.
Tribunalul a redeschis dosarele sale din cauza crimei.
A fost arestat acum doi ani c-a intrat prin efracţie cu un alt copil, Hunter Lang.
- Încercăm să dăm de el acum. - De ce?
Liam a depus mărturie împotriva lui Hunter în schimbul suspendării pedepsei.
Aia nu e bine.
Regula numărul 1: copii din amplasamente sunt uniţi.
Un tip ar ucide pentru aşa ceva?
Depinde de tip.
Îi cunosc pe copiii ăştia. O să vorbesc cu el şi te anunţ.
A mai observat cineva că e ca un puzzle imens fără piesele de pe margini?
Dacă o persoană e ucisă, e crimă. Milioane sunt ucise şi e istorie.
Eu încerc să le văd ca pe oase. E mai uşor.
Femeie. Aproximativ 25 de ani.
Aici. Hany Beaufort.
- Da, dar nu sunt doar oase. - Ce înseamnă asta?
Va trebui să-mprumut craniile astea.
De ce nimeni nu lucrează la victima crimei, dră Wick?
Încă îl aşteptăm pe dr. Hodgins.
- Te simţi bine? - Nu e nimic.
"Hany" era numele străbunicii mele.
Dacă nu vă puteţi concentra pe cazul Molony,
- vom avea probleme. - Încercăm, dar Hodgins...
Gata! Mulţumesc, Aquatic Nuisance Species Task Force,
un grup dedicat de biologi marini
ce se asigură că, dacă apare vreun extraterestru vreodată,
îl băgăm într-o ecluză pneumatică şi ne luăm la revedere de la el.
Am pierdut dreptul de a le da o denumire, iubito.
Dar sunt băiat mare. Mă descurc.
Mă bucur s-aud asta.
Se pare că micul nostru prieten înaripat e osedax mucofloris,
cunoscute ca flori de muci, mâncătoare de oase.
- Glumeşti. - Ba deloc.
Lasă-mă să-ţi demonstrez.
- Nu. - Floarea de muci, mâncătoare de oase
scobeşte osul aşa.
Sparge periostul şi trece direct la măduva suculentă.
Şi apoi...
Fiecare femelă are probabil o duzină de masculi pitici înăuntrul ei,
practic purtători de spermă...
- Cannoli? Nu? Nimeni? - Nu, niciodată.
Nici măcar nu-ţi pot spune.
- Treci la subiect, te rog? - Mi-am dat seama cum să-i înlătur.
Trebuie să mă ajuţi cu dr. Brennan. N-a zis nimic, dar ştiu ce gândeşte.
- E o urgenţă. - Ce? Ce-ar trebui să spun?
Trebuie să explici ce s-a întâmplat de dimineaţă.
Sexul e o parte normală din experienţa adulţilor.
- Nu trebuie să-ţi ceri scuze. - Ştii ce s-a întâmplat când eram mică?
Eu şi tata am văzut două căprioare care mergeau
pe un deal şi l-am întrebat ce fac.
Şi mi-a spus că cerbul drăguţ din spate o ajută pe căprioară să urce dealul.
Serios?
Şi acum noi suntem căprioarele acelea.
Doar că nimeni nu spune că mă-mpingeai să urc dealul.
- Am probleme. - Nu ştiam.
- Eşti fericit că ne-am despărţit, nu? - Uite ce e. Dr. Brennan nu e pudică.
Aş zice că nici măcar nu-i pasă că am făcut sex, doar c-a fost în faţa ei.
Aşa ar fi logic.
Nu că s-ar mai întâmpla asta, din moment ce-a fost o anomalie.
- Evident. - Poate că nu e rău dacă s-ar mai întâmpla.
Atât timp cât nu se-ntâmplă aici.
- Pare rezonabil. - Complet rezonabil.
Ofiţerul de eliberare condiţionată n-are adresa lui Hunter Lang,
dar a zis că lucrează pe-o barcă la capătul docului numită Dandeana.
E posibil să fie atras de mare pentru că izolarea imită mediul copilăriei sale.
- Te gândeşti prea mult la asta. - Nu există aşa ceva.
Poţi gândi incorect, neadecvat sau fals, dar noţiunea de...
Grozav. Am înţeles.
Cum amândoi aţi văzut incidentul, am decis să-i urmez sfatul agentului Booth.
Chiar dacă eu şi Daisy nu suntem împreună,
m-am hotărât că încă ne putem bucura de companie, ocazional, din când în când.
Nu ştiu de ce mi-ar păsa. Veţi face sex undeva unde vă voi vedea?
- Sper că nu. - Atunci sigur nu-mi pasă.
Sunt de acord cu ea. Pe aici.
Doamnelor!
S-a dus teoria izolării, dle expert pe copiii din grija statului.
Am auzit de evenimentele astea. Uşurează sexul dintre femei vârstnice şi bărbaţi tineri.
Am priceput, Bones.
- Haideţi, dnelor! Băuturile aşteaptă! - Suntem gata de plecare!
- E timpul îmbarcării. - Mă scuzaţi. Îl căutăm pe Hunter Lang.
E unul din barmani. Nadia, îl caută pe Lang.
- Un soţ gelos? - FBI-ul.
Nu poate aştepta? Ne întoarcem până la 10:00.
- Dacă venim cu voi? - Doar dacă vine şi el.
- Ăsta era planul. - S-a făcut!
Scuze. Ce s-a întâmplat aici?
Dac-am fi în insulele Maluku, aş zice că e o ofrandă virgină.
- Virgină? - O ofrandă parţial virgină.
- Bărbaţilor pare să le facă plăcere. - Hai, glumeşti?
Uită-te la puştiul ăsta. Abia a ieşit din scutece.
Nu ţi-ar plăcea să fii pe un vas plin de nubile tinere?
Nu.
Diferenţa de vârstă social acceptabilă e jumătate plus opt.
- Toţi ştiu asta. - Ba nu.
Dacă toţi ar şti asta, Booth ar şti.
Deci eşti de acord să te vezi cu cineva de 20 de ani.
Sigur, dacă ar fi matură.
Asta înseamnă că m-aş încadra în normele sociale dacă aş fi cu cineva de 24 de ani.
- El are 24 de ani. Ai ieşi cu el? - Nu literal.
- În mod clar am parte de "privire". - Privire?
- Precursoarea preludiilor sexuale. - Să vedem ce ai.
- Lui mami-i place. - Bine, doamnelor.
S-a dat stingerea pentru el. Trebuie să fie acasă până la miezul nopţii.
- Mă laşi aici? - Da.
Atmosfera e foarte festivă. Mulţumesc.
Mersi, e-n regulă. Nu e nevoie. Lucrez.
Antropologic vorbind, femeile era atrase de bărbaţi în vârstă pentru că aveau grijă de ele.
Lumea s-a schimbat. Femeile astea îşi pot purta de grijă.
- Da, cum să nu. E complet greşit. - De ce? Deoarece e greu pentru cei ca tine,
- care nu mai sunt în floarea vârstei? - N-am trecut de floarea vârstei.
- Floarea vârstei e la 18 ani. - Bine, poate doar puţin.
Bones, uite-l pe Hunter Lang.
Suprafaţa posterioară a antebraţului tău e absolut magnifică.
Mersi. Merg la sală.
Poţi merge la sală altundeva. Nu e interesată.
- Ei, hai. Nu te grăbi. - Glumeşti? Mă grăbesc.
- Cine e bătrânelul? - Sunt partenerul ei.
- E partenerul meu. - E prea bărână şi prea tânără pentru tine totodată.
Cred că-ncearcă să-ţi spună că n-am ajuns la apogeul sexual.
- Eu în mod sigur da. - În mod sigur? Dă-mi ăsta. Serios?
Acum. Haide. Sweets? Lucrăm. Pune jos paharul.
- Încerc. - Ia ăsta.
Vezi cum e asta, scumpo. Hai, pe aici.
Ştiu că ţi-a fost greu, Hunter. Şi eu am crescut în grija statului.
- Cum să nu. - La câte familii ai fost plasat?
11, 12. Cine mai ştie?
Eu da. Patru până să am şase ani. Nu e ceva ce uiţi.
- Da? Cu cât ai fost notat? - Notarea supraveghetorilor.
Unu înseamnă că n-ai nevoie de supraveghere, cinci înseamnă că eşti nebun.
E mai uşor pentru încasatorii de cecuri? Aşa le ziceam celor la care eram plasaţi.
Aveam doi. Eu patru.
O pacoste.
Grozav, deci care era treaba cu tine şi Liam Molony?
Nicio treabă, omule. Şi nu zic asta pentru că e mort.
- A depus mărturie împotriva ta. - Mi-a trecut. Am terminat?
- Nu. - Noi ne bazam unii pe alţii.
Dacă unul mă trăda, ar durea.
Mi-era indiferent ce-a făcut Liam.
Am vorbit despre asta când am ieşit de la centrul de reeducare şi totul era ok.
Când l-ai văzut ultima dată?
De Labor Day. Da...se ocupa de femeile cougar.
Majoritatea tipilor vin pentru băutură gratis, sex uşor, dar nu şi Liam.
Era mai bun de atât. Obţinea chestii extra de la ele, bani, cadouri...
Ştii de vreo problemă între Liam şi un tip pe nume Mike Casper?
- Nu. - De Labor Day aţi plecat împreună?
Nu, cred c-a plecat când făceam curat. Întreab-o pe Nadia. Ea ştie.
- Cum aşa? - Era unul din preferaţii ei.
Liam mereu apărea cu maşina plină de puşti. Nadia îi dădea ceva băiatului ei,
apoi Liam avea parte de toate femeile cu care se putea descurca.
- Câte ar putea fi? - Hai, omule. Are 19 ani.
Avea 19 ani. Pot să mă-ntorc la lucru?
Mă duc s-o găsesc pe Bones, vorbeşte cu Nadia.
- Află restul informaţiilor, da? - Da.
- Bună. - Eu?
Ce bucăţică pe cinste eşti.
Nu, în caz că n-ai observat, nu mă potrivesc în peisaj.
Greşeşti, scumpule. De ce-aş vrea să fiu cu ei când pot sta cu tine?
Voiam să ştiu ce sunt, iar acum... ştiu ce-i va mânca. Peşti piranha.
Şi nu vor dăuna oaselor?
Nu. Bulele agită apa şi-i încurajează să mănânce.
- Pot să te-ntreb ceva personal, dr. Hodgins? - Nu.
Am o soţie frumoasă, o slujbă care mă împlineşte
şi tocmai mi-am dat seama cum să îndepărtez florile de muci.
Am de gând să savurez momentul, dră Wick.
- Perfecţiunea. - E ciudat.
Sunt urme de frecare pe os.
- Pot vedea ulna? - Imediat vine o ulnă.
Par a fi urme de tăietură, dar nu pătrund osul, ci de-a lungul osului.
Şi petele sigur sunt făcute perimortem.
- Luăm probe şi vedem ce aflăm. - Urmele de frecare sunt peste tot.
De-a lungul suprafeţei anterioare a oaselor.
Ştiu că e unul din domeniile unde nu sunt expert, dar nu ţi se pare
că cineva l-a atacat pe tipul mort cu un raşpel?
Înţeleg. Da. La revedere, dră Wick.
- Ce-a zis laboratorul? - Victima a fost atacată
de un obiect ascuţit, cu multe crestături.
Un fel de raşpel destul de mare.
Înainte sau după ce-a fost prins ca un peşte?
- N-am de unde şti până nu analizez oasele. - Ştii ce? Trebuie s-o găsim pe organizatoare.
Dă o petrecere bună. Mi-a plăcut discuţia.
- Cu zigotul? - Era fermecător.
Îi plac plimbările lungi pe plajă şi apusurile.
E o replică de agăţat, Bones. De aia le zice că-s atrăgători.
Eu sunt atrăgătoare peste tot.
Lasă. Căpitane, ai văzut-o pe Nadia Blake?
- Probabil sub punte. - Ce cafea ai acolo.
Am făcut-o chiar eu. Trebuie să fiu pe fază.
Bones? Tipul nostru a fost agăţat cu un cârlig ca un peşte, nu?
- Asta se potriveşte? - După forma sa, poate să fi penetrat
- lama etmoidului şi oasele palatine. - Da, ce-o mai însemna şi asta.
Ar putea fi arma crimei, nu? Da.
Trebuie s-o ducem în laborator şi s-o testăm.
Bones, ar putea fi raşpelul ăsta?
Da, dacă poate să fi dat urmele de frecare ale oaselor.
Ceea ce-nseamnă că Liam Molony n-a plecat de pe vas în viaţă.
Nu! L-am prins.
Opreşte-te.
- Stai pe loc! - Vorbesc serios!
- Vă supăraţi? - Puneţi ceva pe voi.
Trebuie să-ţi pun câteva întrebări legat de Liam Molony.
- Pot să mă-mbrac mai întâi? - Ai 60 de secunde.
- Uite. - Ce ai găsit, Bones?
Ce s-a întâmplat cu cele 60 de secunde?
Larve, cel mai probabil de muscă de carne,
asta indică faptul că recent a fost carne ce putrezea aici.
Bine, băieţaş, hai să mergem.
Ai nevoie de o cheie să deschizi lacătul.
- Bones, scuză-mă. - Sunteţi nebuni.
Ia uite.
Ai spus că Liam a fost văzut pe vapor ultima dată?
Cred c-a fost ucis şi băgat aici până au ajuns suficient de departe să scape de cadavru.
- Ce crezi? - Cred că ai dreptate.
Ultima dată, Liam a fost văzut în viaţă într-una din croaziere acum o lună.
Nu ţin evidenţa băieţilor care merg în croazierele mele.
Doamne, aia ar înseamna să lucrez cu normă-ntreagă.
Faţă de aranjarea întâlnirilor?
Pentru un puşti, chiar ştie cum să facă lucrurile neatrăgătoare.
Nu vorbim de el. Vorbim de tine.
Femeile de vârstă mijlocie te plătesc să le cuplezi cu tineri?
Nu. Plătesc să meargă-n croazierele mele.
Ce fac când coboară e treaba lor.
Unul din invitaţii tăi a sfârşit a fi mâncare pentru peşti pe fundul oceanului.
Nu văd romantismul în asta.
Şi de obicei o face, ceea ce-nseamnă că acum nu e cazul.
Îmi plăcea Liam. Era bun pentru afacerile mele.
Da, ai profitat de-un puşti care n-avea mamă.
I-ai pus în braţe femei mai în vârstă.
Avea nevoie de-o tovărăşie matură, iar doamnele de o faţă nouă.
- Un fizic tineresc? - Exact.
Sunt mulţi tipi de 30, 40 de ani care au un fizic tineresc.
Da, da. E altfel.
- Nu-ntr-un mod rău... - Ba da.
- Nu te ajuţi deloc. - Habar n-am dacă Liam a păţit ceva atunci.
Tipul a fost băgat într-un loc de depozitare al peştilor
dintr-o cabină unde pari să-ţi petreci mult timp.
Cum l-aş fi putut pune acolo, dacă nu am cheia?
- Cine are cheia? - Căpitanul Kelly.
Poate cu el ar trebui să vorbiţi.
Au venit rezultatele larvelor din croazieră?
Larvele sunt următoarele pe lista mea.
Dra Wick deja a confirmat arma crimei,
toţi ceilalţi lucrează la vasul de sclavi, deci tu eşti piedica, dr. Hodgins.
Încă încerc să-mi dau seama ce e cu proba de pe rămăşiţe.
E foarte ciudată şi lipicioasă.
Trei proteine primare, inclusiv proteina serică de tipul tripsinei.
Asta e privirea mea "despre ce naiba vorbeşti".
E o grupare epoxy marină rezistentă la apă.
Lipici.
De ce-ar avea victima lipici pe oase?
Exact asta m-a pus în încurcătură.
Gândeşte-te cât pui larvele în blender.
Să sperăm că poţi extrage destul ADN ca să dovedeşti
că Liam Molony era acolo.
După ce-a murit, dar înainte de a fi aruncat peste bord.
Mă ocup de asta.
Cârligul vasului tău l-a ucis. Numele lui era Molony.
L-am mai văzut, dar nu-l cunosc. De ce să-l fi ucis?
Tu să-mi spui. Eşti căsătorit, căpitane? Soţia ta s-a cuplat cu Molony?
Te rog, l-aş fi plătit chiar eu.
- Termini cu asta? - Sunt de la dra Wick şi Hodgins.
Pare a fi urgent.
Bine, termină cu asta, da? Repede.
- Nu prea te ascultă, nu? - Chiar nu e treaba ta.
Dr. Hodgins a procesat larvele. Nu au rămăşiţe de ADN uman.
Conţin paracazeinat monocalcic.
- Care înseamnă ce? Explică. - Caşcaval.
Larvele au mâncat caşcaval, nu pe Molony.
- Nu e amuzant. - Ba e.
Nu sunt genul croazierelor cu femei în călduri.
Mă duc la petreceri gourmet o dată pe lună.
- Ce vrei să spui cu asta? - Data trecută era caşcaval italian ilegal.
- Am luat unul. - Înţeleg.
Eu nu. Ce legătură au larvele cu caşcavalul?
E un caşcaval tradiţional făcut din lapte de oaie din regiunea Sardinia numit casu marzu.
E infestat de larve vii de insecte.
Ţi-am zis că nu sunt implicat.
Îţi aminteşti să-l fi văzut în croaziera de Labor Day?
E posibil să-l fi văzut pe punte cu o femeie.
Nimeni nu merge pe punte pentru că barul e înăuntru.
- O poţi descrie? - Eram... puţin pilit.
- Beat. - E o posibilitate.
Atunci cum vom face rost de-o descriere?
Cineva a uitat de prânz?
Eu...
De cât timp stau aici?
De ore. Am mâncat o salată Caesar cu dra Wick.
Am vorbit mult de caşcavalul din Sardinia.
Îmi pare rău, scumpule. Am pierdut noţiunea timpului.
Nu, sunt uimitoare, Angie.
Faci o schiţă a fiecărui set de rămăşiţe?
- Simt c-aşa ar trebuie. - Mai trebuie să şi mănânci.
- Ai un copil, ştii? - Dar şi el era copilul cuiva
şi vreau să ştie asta copilul nostru. Par a fi nebună, nu?
Pari ca o mamă.
- La naiba. Deja? - Da.
- Atunci ar trebui să mănânc un sandviş. - Tu lucrează, mă ocup eu de asta.
- Vrei unt de arahide şi salată de ou? - Da, sarcina e aşa ciudată, ştiu.
- Te iubesc. - Şi eu.
Chiar şi părţile de cărbune.
Trei studii separate sugerează că e o metodă eficientă.
Se cheamă "memorie dependentă de stare."
Dacă vrem să-şi aducă aminte ce s-a întâmplat când era beat, trebuie îmbătat.
- Chiar va merge? - Amintirile sunt ancorate în contexte interne.
Da, exemplu, dacă beau ceva, mi-aş aminti instantaneu de Daisy
şi cum şampania îi face ochii să strălucească.
Sweets. E beat?
Aş zice că da.
Hai să ne concentrăm, da? Croaziera de Labor Day.
Liam Molony e pe punte cu o femeie. O poţi descrie?
E confuz. De exemplu, dacă ar fi s-o descriu pe Daisy,
aş zice că are 1,65 m, un păr şaten frumos.
- Pentru Dumnezeu, Sweets. - Mi-amintesc.
Era roşcată.
Îl tot dădea pe spate.
Booth, pare a fi...
- Claire Casper. - Soţia tipului căruia i-a furat identitatea.
- I-ai cheile. - De ce?
Avem o crimă de rezolvat. Dă-i două aspirine şi pune-l într-un taxi, da?
Stai, stai.
Avem martori care te-au văzut în croaziera de Labor Day.
Mare brânză. Merg în multe croaziere.
- E un mod plăcut de-a ieşi. - Un mod plăcut de-a ieşi cu Liam Molony?
Bine. Chiar vrei să spun asta?
Eu şi Liam ne-am cuplat acum câteva luni.
Venea pe acasă când Mike era la serviciu.
Când identitatea lui Mike a fost furată, ţi-ai dat seama că a fost Liam.
I-ar fi fost uşor. Trebuia doar să ia corespondenţa. Asta te-a înfuriat.
Crezi că-mi păsa? Venea şi pleca.
Sigur îţi păsa, pentru că lumea ta era pe punctul de a se destrăma.
Ai plecat în croazieră să-l cauţi, nu? Ce ţi-a zis?
A ameninţat că-i spune soţului tău despre aventură?
Nu l-am omorât pe Liam.
Şi nu puteţi demonstra contrariul.
Aproape am terminat.
Da. Booth a sunat.
Crede că Claire Casper a făcut-o, dar n-o poate lega de crimă.
Nu, eu de fapt... vorbeam de vasul Amalia Rose.
Am identificat rămăşiţele şi le mută la expoziţie.
- Conferinţa de presă e mâine. - Grozav.
Nu c-ar fi treaba mea, dar am crezut că te va interesa.
Interesată? Asta ar trebui să fiu?
- Mă gândeam... - Că o să mă implic pentru că sunt de culoare.
Deja ştiu ce s-a întâmplat.
Familia mea era considerată proprietate, la fel cu alte 15 milioane de africani.
Se făcea comerţ cu ei ca şi cu vitele şi au murit ca nişte vite.
Şi-ncerc din greu să nu mă afecteze oasele de acolo.
Îmi pare rău, Cam. Ar fi trebuit să fiu mai sensibilă.
E-n regulă.
Noi descoperiri. Întrerup?
- Nu, ce se-ntâmplă? - Am mai făcut teste
şi chestia lipioasă de pe urmele de pe os nu erau de la epoxy marin, ci de la scoici.
Cred că ştiu ce s-a întâmplat. Platforma asta e vasul şi eu sunt Liam.
Iar eu sunt Claire Casper, o nevastă din suburbii, predatoare sexuală.
Da, bun... Molony şi Claire, se luptă.
- Molony e puternic. - Ştim asta de la fragmentele osoase.
- Dar Claire era furioasă. - Şi-l împing peste bord.
Nu-ţi face griji. Ne-am gândit bine.
Molony încearcă să urce la bord, agăţându-se de scoici.
- Dar Claire apucă cârligul. - Îl înjunghie cu el, chiar prin gură.
Cârligul i-a străpuns bolta palatină până în lobul frontal,
spărgându-i incisivii pe măsură ce cârligul era înlăturat.
- Ce e? - Dacă urmele de pe scheletul lui Liam Molony
erau cauzate de scoicile răţuşcă de pe vas, poate sunt probe în ele.
De asta am trimis tehnicienii în port să verifice vasul.
Scoicile răţuşcă cresc la un interval fix.
Astea sunt din noaptea dispariţiei lui Liam Molony.
A-ncercat să se caţere pe carenă,
spărgând scoicile în timpul ăsta şi rănindu-se până la os.
Da, iar aceste scoici mici au crescut în loc.
Avem ADN-ul găsit sub scoici.
Sunt două. Unul îi aparţine lui Liam Molony.
Celălalt lui Claire Casper.
Probabil s-a tăiat când se luptau.
Booth voia probe. Se pare că le avem.
Un juriu va crede asta, Claire. Te-am prins.
A fost un accident... I-am spus lui Liam că ştiu ce-a făcut.
Ne-am luptat. Mi s-a spart paharul şi m-am tăiat.
M-am uitat jos şi am văzut sânge, m-am înfuriat aşa tare că l-am împins.
A căzut în ocean.
Am luat cârligul să-l ajut. Urma să-l trag pe vas.
- Apoi ce s-a întâmplat? - M-a făcut...
...babă disperată.
Până atunci nu m-am considerat bătrână.
Am luat cârligul şi.. am tras în sus şi l-am prins de gură.
Ca pe un peşte.
Voiam să moară, agent Booth, dar...
N-am vrut să-l omor.
Uite ce e, oricât m-ar durea s-o spun... nu-mi place sexul ocazional.
- Nu? - Adică îmi place să fac sex.
Ador să fac sex. Da? Doar că...
Nu vreau să petrec timpul cu tine doar ca s-o facem.
Dar mie îmi place asta.
Dacă vrei să ne mai vedem, trebuie s-avem o discuţie serioasă şi interese comune.
Ar trebui să fie uşor. Avem multe lucruri în comun.
- Bine. Cum ar fi? - Amândurora ne place mâncarea indiană.
N-o suport. Am mâncat doar că mănânci tu.
- Serios? - Dar călătoriile?
De când cu Maluku, mi-a trecut.
- Drumeţiile? - Le urăsc.
- Câinii? Îi iubesc. - Sunt alergic.
Mai ştii când ai fost răcit şi ne-am uitat la maratonul "Salvaţi de clopoţel"?
Da şi ne-am hotărât că eşti ca Jessie, pentru că e deşteaptă şi ambiţioasă.
Şi tu erai ca Screech pentru că era un geniu tocilar.
- Dar nu s-au cuplat. - Ceea ce ar fi trebuit.
Nu? Pentru că aveau mai multe-n comun decât îşi dădeau seama.
- Ne-am putea uita iar. - Am probleme cu ultimul sezon.
Şi eu!
- Daisy. - Lancelot.
Oamenii aceştia au fost luaţi cu forţa din ţara lor
şi au dispărut în apele reci ale Atlanticului, uitaţi până azi.
Suntem mândri să vă spunem că mulţumită muncii grele
a oamenilor de la Jeffersonian, rămăşiţelor găsite
pe Amalia Rose li s-au dat numele de pe manifest.
Vor fi îngropaţi la cimitirul Great Oak în Maryland,
dar numele şi chipurile lor vor fi aici, la Jeffersonian.
Doamnelor şi domnilor, aş vrea să vă prezint
victimele vasului Amalia Rose.
Polidore Nelson.
Barbury Page. Jim, fără nume de familie.
Abraham Fox.
Hany...
Hany Beaufort. Bartlett Nelson.
Isaiah Nelson. Rebecca, fără nume de familie.
Cain Dawson.
Eliza, fără nume de familie. Georgiana Picket.
Clarence Stark.
Dillie Stark. Franklin, fără nume de familie.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro