Nu-mi pot imagina cum e să treci de la a fi femeie la a fi mamă.
Când s-a născut Parker, totul s-a schimbat în viaţa mea. Totul.
- Ca de exemplu? - "Totul". "Totul" înseamnă "totul".
Temperance, e delicios.
Pilaful de năut e în onoarea timpului petrecut de tine în Afganistan.
Năutul e foarte bun şi pentru sarcină. B6 te va ajuta cu greaţa de dimineaţă.
O să-ţi spun mâine cum a fost.
- Fiţi atenţi, Bones, fă ce faci tu. - Bine.
Diametru pelvisului indică femelă,
cu inserţii musculare puternice ceea ce sugerează că nu a stat închisă.
Fisură osoasă a tibiotarsului, ceea ce indică că s-a împotrivit
în timp ce picioarele îi erau reţinute, înainte să fie decapitată.
Mersi c-ai aşteptat să terminăm de mâncat înainte să ne arăţi asta, Booth.
Se pare că nu doar puiul a fost omorât.
- Booth. - Brennan.
- Woodland e un cartier înfricoşător. - Da, când moare cineva aici,
- 90% e din cauza unei bande. - Statistic sau e una din descrierile tale?
- În mod sigur e a doua variantă. - Pomul a crescut prin victimă.
Cornus florida, cunoscut sub numele de corn de Florida.
Bine, cât le ia rădăcinilor unor copac să treacă printr-un craniu? 100 de ani?
Fermoarul modern a fost inventat în 1913.
Scheletul încă are articulaţii, deci n-a fost aici de mai mult de doi ani.
- Ea? - Da, e femeie.
E rândul meu. Rămăşiţe umane.
O săptămână la suprafaţă înseamnă cam opt săptămâni într-un mormânt ce nu e adânc.
- Aş zice că de la 3 săptămâni la 1 an? - Bine, expertule în gândaci, e rândul tău.
- Găseşte un gândac şi zi-mi când a murit. - Nu pot. Insectele ce se hrănesc cu hoituri
nu au aşa mult acces la cadavrele de sub pământ. Dar, ar putea fi unele probe
în inelele de creştere al copacului, ce ne-ar putea spune când a fost îngropată.
Te referi la când a început fertilizarea, după ce a fost îngropată?
Până aici! Ducem copacul în laborator. Înţeleg. N-o să le placă asta.
Traiect nazal înalt şi îngust, profil drept, e caucaziană.
Da, sunt Booth. Am nevoie de o platformă de 730 m.
Trebuie să transport un copac. Da, exact, un copac: C-O-P-A-C.
- Excepţională dantură. - Scumpă.
O femeie albă înstărită. Ar fi ieşit în evidenţă în cartierul ăsta.
Estimez că are o înălţime între 1,75 şi 1,8 m.
- Între 5,8 şi 5,9. - Atletică, musculoasă.
Să estimăm o greutate de... 63 kg.
- 140 livre. - Da. Practic are
aceeaşi înălţime şi greutate ca şi tine, Bones?
Ce e?
Nimic.
Bones - Sezonul 6 Episodul 9 - Doctora din Fotografie
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Mulţumiri www.addic7ed.com Comentarii pe www.tvblog.ro
Doamne! Chestia aia de năut chiar a mers.
Dacă vrei să te ocupi de dieta mea pe perioada sarcinii, chiar te rog.
- Doar că am nevoie de multe prăjituri. - Zahărul solicită pancreasul.
Bine, eşti cam absentă.
- Care-i treaba, rândunico? - Nu ştiu ce-nseamnă asta.
Înseamnă că te comporţi ciudat, şi... te-ntreb de ce.
Victima. Îţi aminteşte de cineva?
Scumpo, când descrii oamenii în consideraţii cu caracter general,
cum ar fi vârstă şi înălţime, te poţi gândi la mulţi oameni.
- Inelul tău cu delfinul. Şi ce? - Nu e al meu.
E al victimei.
Bine, de acord, e... puţin ciudăţel, dar...
Practic, multor oameni le plac delfinii.
Şi dacă nu-ţi faci bijuteriile pe comandă, sute de oameni pot purta ce port eu acum.
Are sens ce spui.
Bine.
E o fractură longitudinală pe osul temporal drept.
- Cauza morţii? - Da.
Destul de adâncă ca să sugereze o lovitură fatală.
Fractură severă a ulnei stângi,
sugerează că victima şi-a ridicat braţele pentru a se apăra.
A fost omorâtă-n bătaie. Se potriveşte cartierului.
Am scos asta din rămăşiţe aseară.
L-am înregistrat ca probă, dar am uitat să-l predau.
Nu-ţi stă-n fire să uiţi lucruri.
E puţin probabil ca inelul să fie o probă edificatoare în investigaţia unei crime.
Ne-ar putea ajuta s-o identificăm. Mi-este foarte familiar.
Angela spune că e o bijuterie foarte des întâlnită.
Observă excrescenţele osoase pe degetele trei şi patru, falangele mijlocii.
- Semne profesionale? - Da. Deoarece ţine instrumentele aşa.
Cusătoreasă? Un fel de artistă?
Pun pariu că şi noi două avem aceleaşi semne pe degete.
Ar trebui să includem profesia de medic pe lista celor posibile.
- Ai găsit ceva interesant, dr. Hodgins? - E ceva straniu legat de frunzele astea.
"Funky" (straniu) înseamnă urât mirositor sau o muzică cu un caracter de blues.
În cazul ăsta e straniu, în sensul de ciudat.
Între timp, uită-te la asta. Inelele corespund anotimpurilor.
Inelele late se dezvoltă în timpul anotimpului în care creşte copacul...
Când primeşte cele mai multe substanţe nutritive.
Da, iar inelele subţiri se dezvoltă iarna, când copacul creşte mai greu.
Dar uite aici, două inele late consecutive,
ceea ce sugerează că iarna trecută copacul ăsta a primit substanţe nutritive.
- Cadavrul în descompunere al victimei. - Da, ceea ce ne aduce la rădăcini.
Rădăcina probabil a fost afectată când a fost îngropat cadavrul, cam acum 11 luni.
În noiembrie trecut.
Te prinde de fiecare dată. "Aplaudatul uşor." Eşti confuz.
- Nu-nseamnă nimic pentru mine. - Ştii, în filme,
când eroul... îşi asumă un risc major.
- Ţine un discurs, înfruntă autoritatea... - Tipul în vârstă se ridică şi aplaudă.
- Întâi încet, apoi toţi îl urmează. - "Aplaudatul uşor."
- Ai identificat victima? - Descrierea era prea generală.
Da, deşi eu şi Cam am descoperit că era probabil chirurg.
- Cum aşa? - Semne profesionale pe falange.
Un chirurg pe nume dr. Lauren Eames a dispărut în noiembrie anul trecut.
- Am verificat în Bing. - D.C. Metro i-a investigat dispariţia.
- Cazul e nerezolvat. N-au găsit nimic. - Cum e posibil? Era chirurg.
Era singură, fără copii. În afara celor cu care lucra, nimeni nu-i simţea lipsa.
Am adus programul lui Lauren din cele şase luni înainte să moară, cazuri, stagiari.
Tot ce-am putut aduce, fără a încălca confidenţialitatea pacienţilor.
- Dr. Eames avea duşmani? - Nu. Lauren nu era pasională.
Unii rezidenţi se plângeau
că munceau mult şi erau subapreciaţi, dar nimic ieşit din comun.
- Ca tine cu stagiarii, nu, Bones? - Nu, eu le apreciez munca.
- Da, dar viaţa ei personală? - Uită-te la programul ei.
Lauren n-avea timp pentru o viaţă personală.
- Zvonuri, nimic? - Echipa de transplant de pe elicopter.
- Pare scandalos. - Pilotul simţea ceva pentru Lauren.
Sentimente neîmpărtăşite. Multă tensiune sexuală.
- Ai un nume? - Chris Markham.
- Ce sunt astea? - Dosarele cazurilor drei Eames.
Le dicta pentru a fi transcrise. M-am gândit că, dacă-i auziţi vocea...
De ce? Conţinutul contează, nu tonul vocii.
Lauren era cel mai bun chirurg cardiovascular de pe Coasta de Est.
- Mi se pare greu de crezut. - De ce?
Noi... n-am auzit de asta.
- Poftim? - Dr. Brennan se-ntreabă
cum de-a putut dispărea cineva aşa important...
Aşa... uşor.
"O să-ţi arăt frica într-un pumn de praf." T.S. Eliot.
De fapt, nu ne temem de moarte, ne temem că...
nimeni nu ne va simţi lipsa, că vom dispărea fără urmă.
Pare corect.
- Ce e asta? - Fotografia drei Eames.
- Trebuie să mă-ntorc la spital. - Bine. Te conduc la lift.
Booth!
- Ţi se pare că seamănă cu cineva? - E drăguţă, dar nu o cunosc.
Te grăbeşti rău, Bones. Te simţi bine?
Am... multe întrebări, atâta tot.
- Lucrezi noaptea, doctore? - Bună, Micah.
Eşti trează pentru că ai forţe proaspete sau pentru că eşti îngrijorată?
Sunt trează pentru că nu pot dormi. Am probleme
în a fi obiectivă în acest caz.
Am fost la cursul acesta unde un filozof a spus că, pentru a fi obiectiv,
trebuie să te separi de minte, şi nimic nu e separat de minte...
- Ergo, ipso facto, Colombo, Oreo. - Nu toate au fost în latină, Micah.
Poate c-ar trebui să-ncerci măcar o dată să rezolvi un caz fără a fi obiectivă.
Nu, dacă obiectivitatea nu există, atunci nu există nici măsura,
ceea ce-nseamnă că empirismul e absurd.
Am fost doar la un curs pe subiectul ăsta, doctore. Asta nu mă face expert.
Pacienta e Abigail Anker... A-N-K-E-R.
Data naşterii 10/14/1996.
Dosarul medical 19846.
Chirurg cardiotoracic dr. John Frank.
Am fost chemată pentru un consult.
Femeie în vârstă de 14 ani cu sindromul Down, afectare cardiacă complexă
dată de un defect septal atrioventricular.
Atrezie pulmonară...
...mai multe discuţii la Conferinţa de Chirurgie Cardiotoracică din Atlanta.
Vorbind de asta, mi-aduce cineva aminte să cumpăr biletul ăla blestemat?
Râzi pentru că ai descoperit ceva?
Asculţi asta?
E foarte ciudat.
- Mă bucur să te aud că spui asta. - E ca o voce de dincolo de mormânt.
- Ca vocea mea? - E foarte asemănătoare, da.
Sună exact ca vocea mea.
- Ea sunt eu. - Ba nu e.
Ea e ea şi tu eşti tu. Tu trăieşti şi ea e moartă.
Ergo, ipso facto, Colombo, Oreo.
Ultimele două cuvinte... unul e capitala ţării Sri Lanka,
iar celălalt e... o prăjitură.
Sună ca latina.
Înţeleg, ilustrezi faptul că ceva poate suna ca ceva
şi, de fapt, să fie altceva.
Îmi dai prea multe merite, doctore.
Ce i s-a întâmplat?
Vezi tăieturile astea pe marginea coastelor?
- A fost înjunghiată? - Da, dar se vindecau când a fost ucisă.
- Deci nu asta a ucis-o? - Nu.
Nu, aproape sigur a fost ucisă de o lovitură la cap.
- La cât timp după ce a fost înjunghiată? - De la patru la şase luni.
Şi în timpul ăsta, niciun coleg n-a zis că mergea văietându-se şi sângerând?
Unii oameni preferă să-şi ascundă durerea.
Cred că-ntotdeauna m-am gândit că Lauren şi-a făcut bagajele şi-a plecat,
că şi-a luat tălpăşiţa în Africa sau în Irak sau undeva.
- Ar face asta fără să-ţi spună? - Lauren făcea mereu ceea ce gândea.
- Nu-i puteai întreba prietenii? - Dacă avea prieteni, nu-i cunoşteam.
Ce naiba făcea Lauren în Woodland?
Se pare că victima a fost înjunghiată în partea dreaptă acum un an sau cam aşa.
- Când ai aflat asta? - Azi noapte. Iartă-mă, am uitat să-ţi zic.
- A fost înjunghiată? - Da.
Lauren mi-a spus că şi-a fracturat două coaste când a căzut de pe bicicletă.
Ştii cam ce probleme avea de a putut cineva s-o înjunghie?
Nu, nu chiar.
S-a certat oarecum cu tatăl unuia din copiii cărora le-a făcut transplant.
Cred că-l chema Darcy, Dorsey, ceva de genul.
Crezi c-a înjunghiat-o el? Nu poţi verifica la Urgenţe?
Ar fi putut să-şi sutureze rana singură.
De ce? De ce ar fi Lauren înjunghiată şi n-ar raporta?
De obicei, când o femeie nu raportează un atac, e domestic.
Lauren nu e căsătorită şi n-are un iubit.
- Tu nu erai iubitul ei? - Nu.
Bine, înţeleg. Voiai ceva mai mult cu Lauren Eames, dar te-a refuzat.
De fiecare dată.
Poate că avea dreptate. Suntem complet diferiţi, dar
puteam să jur c-am văzut în ochii ei că voia mai mult, iar apoi a dispărut.
E un mit că intenţiile şi dorinţele cuiva se pot vedea în ochii lor.
Uită-te în ochii mei.
- Ăsta e un mit? - Bine, ştii ce?
Lasă privirile de intimidare cu partenera mea. Nu te ajută deloc.
Să mergem, Bones, hai.
Sam Dworsky e un băiat de 8 ani ce are un sindrom cardiac hipoplastic stâng
care s-a prezentat cu cianoză şi tahicardie la Metro Clinic.
Dworsky, ar putea fi pacientul la care se referea pilotul.
Părinţii pot fi extrem de iraţionali când e vorba de viaţa copiilor lor.
Sunt sigură că ai un motiv pentru care nu le dai ceea ce vor.
- De ce mă spionezi? - Nu, dr. Brennan,
aşteptam aici ca să nu te sperii.
- Te-a sunat Booth? - Te-ar deranja dacă a făcut-o?
Desigur. Chiar nu mă cunoaşte nimeni?
Cred că te cunoaştem atât cât ne permiţi.
Eşti o persoană foarte retrasă şi respectăm asta,
dar, de mai multe ori, Booth, dr. Saroyan şi Angela mi-au spus
că pari supărată din cauza acestui caz.
Vrei să vorbeşti despre asta cu mine?
- Asta e victima? - Ce vezi?
- Ce vrei să văd? - Sweets, e exact ca mine.
- Uite, ea sunt eu. - Da, văd.
Da? Pentru că Booth n-a văzut.
Văd că te identifici pe toate planurile cu victima.
O savantă inteligentă, necăsătorită, fără copii, dependentă de muncă.
Nu poţi decât să faci paralela cu viaţa ta.
Victima se temea de un bărbat pe nume Dworsky.
D-W-O-R-S-K-Y. Îi spui asta lui Booth?
Da, o să-i spun.
Bine.
Dosarul medical 20381.
Asta reprezintă particulele găsite în rana de la cap...
pământ de unde a fost îngropată, părul victimei, dar asta e interesant.
Colofoniu epoxi? Asta nu se găseşte în seva copacilor?
- Da, sevă galbenă mai exact. - De la copac?
Nu, Cornus florida... cornul... e lemn de esenţă tare.
Colofoniul epoxi vine de la pini care, amestecat cu polimetil metacrilat...
am găsit un înveliş protector fabricat.
Deci victima a fost bătută cu un obiect ce avea o suprafaţă reflectorizantă.
Booth e gata să vorbească cu suspectul principal acum.
Bine lucrat, Hodgins.
- Acela e Mike Dworsky? - Da, el e.
- I-am verificat cazierul şi e curat. - După spusele victimei, e temperamental.
Mi-aş fi dorit să nu-l fi pus pe Sweets să vină şi să vorbească cu mine.
Hai, sunt un tip băgăcios. Dle Dworsky. FBI, agent special Booth.
- Ea este asociata mea, dr. Brennan. - Nu-mi pasă cine eşti.
- Dacă parchezi aici, îţi ridic maşina. - Aia nu e maşina mea.
Suntem aici să vă întrebăm de dr. Lauren Eames.
Asta face parte din trecut. Fiul meu se simte bine, nu mulţumită ei.
- Şi fără resentimente. - Fără resentimente legat de ce?
A apărut un donator de inimă, compatibil cu fiul meu, iar dr. Eames a refuzat.
Conform înregistrărilor ei, avea o infecţie respiratorie severă
cauzată de o efuziune pleurală.
Era răcit şi din cauza asta, ea a refuzat o inimă nouă.
- Era o decizie raţională. - De acord cu asta.
Femeia era raţională. Dar vă mai spun ceva, dacă se hotăra deodată sau raţional
că sunt prea mulţi oameni pe lume, ar fi dezlănţuit ciuma.
- Vrei să spui că avea o inimă de gheaţă? - Ca Antarctica.
Cum adică "avea"?
Cineva a omorât-o în bătaie cu ceva exact ca asta.
Bones, ce faci? Nu-ţi stă-n fire să iei ceva ce ar putea fi considerată probă.
Vreau un avocat.
Charlie Whaling. Medic primar dr. Megan Rasmussen.
Megan tot încearcă să-mi facă lipeala cu fiul ei, dacă-ţi vine să crezi.
Oamenii cred că atunci când eşti singură, trebuie să te şi simţi aşa.
Ca majoritatea presupunerilor, e eronat.
- Ai auzit ce-am zis de Charlie? - Da.
Pari absentă. E important.
L-am cunoscut pe Chris Markham, pilotul tău de elicopter.
Sigur nu poţi spune că Chris e al meu.
Cel mai mare regret al meu e că n-am acceptat ce mi-a oferit Chris.
M-a rugat să mă uit în ochii lui şi...
deşi e iraţional... cred c-am văzut durere.
Amândouă ştim că e un mit sentimental că emoţiile se pot vedea în ochii cuiva.
Charlie Whaling, 9 ani, prezent cu hemoragie subarahnoidiană după un accident auto.
Hematocritul a sugerat vătămare extinsă în jurul anevrismului, care s-a trombozat.
Starea lui s-a deteriorat rapid suferind în final
afazie expresivă completă şi hemiplegie dreaptă.
- Moarte clinică? - Da.
Deci a avut nevoie de aparate pentru a fi menţinut în viaţă?
Dar rugăminţile mele la familia sa de a dona organele n-au fost luate-n seamă.
Gândeşti cu voce tare. De nouă ani de când ne cunoaştem,
nu te-am mai auzit făcând asta.
De fapt...
Micah, discutam cu victima.
Îi pun întrebări şi... ea răspunde.
Îţi spun ce, doctore. Nu mai spune şi altcuiva asta, în afară de mine, da?
- De ce? - Pentru că vor crede c-ai înnebunit.
Crezi c-am înnebunit?
Oamenii mereu spun că, atunci când sunt foarte stresaţi,
aud o voce care le spune ce să facă. "Sari!" "Nu merge pe aleea aia!"
- Aşa, ca intuiţia. - Nu cred în intuiţie.
Poate de asta creierul tău recurge la ideea de a vorbi cu tine direct.
Am fost la cursul ăsta, unde un neurochirurg a spus că înţelegem
partea întunecată a lunii mai bine decât propriile creiere.
Mergi la toate cursurile ţinute de Jeffersonian?
Normal că da. Ce, crezi că mi-am luat slujba asta
pentru bani şi asigurarea medicală?
Dworsky are un alibi?
Da. Criminalul a trebuit s-o îngroape pe Lauren Eames în acel parc.
- Trebuie să fi fost la miezul nopţii. - Da. Ar fi fost văzut de trecători ziua.
Da, în luna noiembrie, Dworsky era la spital cu fiul său.
- Şi am un suspect mai bun. - Pe cine?
Căutând martori în zonă, poliţiştii au auzit că o femeie ce se potriveşte
descrierii drei Eames a fost înjunghiată.
- De cine? - De un traficant de droguri
ce operează la un cvartal şi jumătate depărtare de unde i-am găsit rămăşiţele.
Tipul vine la FBI. O să-l interoghez în cam 30 de minute, dacă vrei să fii acolo.
- Am veşti. - Spune-i lui Bones.
Ţi-aduci aminte de frunzele stranii?
Am găsit concentraţii de noscopină şi papaverină în rădăcini.
- Narcotice. - Da.
- Poate că victima era dependentă. - Lauren nu lua droguri.
Bine. Putem face testul densităţii oaselor.
Dacă tu crezi că e necesar. Eu merg la FBI.
Mulţumesc.
- Nu ţin aminte să fi înjunghiat pe cineva. - Lasă-mă să-ţi amintesc.
Era aceeaşi femeie pe care ai ucis-o acum 6 luni şi apoi ai îngropat-o sub un copac.
Bine, să fie clar. Despre ea vorbim, nu?
Vezi? Booth, ţi-am zis, nu e ea.
Nu dă din cap pentru că nu e Lauren Eames.
Dă din cap pentru că vrea să ştim că n-a făcut-o el.
Dar el nu ştie că avem un martor care a văzut înjunghierea.
Iar dr. Brennan poate face legătura între tine şi cadavru prin ADN
şi multe alte chestii ştiinţifice.
Ştii ce? Nu-mi iese nimic din discuţia asta, omule, deci...
Bine, am terminat. Te pot acuza de crimă.
A fost o zi lungă. Sunt obosit.
- Vrei să mergi acasă? Sunt obosit. - Da, sunt foarte obosită.
Bine, stai! N-am înjunghiat-o, omule.
Doar am împins-o puţin s-o fac să plece.
De ce vorbea cu tine?
Oamenii albi şi bogaţi ca tine vin dintr-un singur motiv în Woodland.
- Voia să prizeze ceva? - Nu, nu, minte.
- E imposibil. - Am refuzat-o, omule.
- Ai refuzat o vânzare? - Negocia preţul. Eu nu fac asta, omule.
Am împins-o puţin, ca s-o motivez să meargă acasă.
- Atunci ai văzut-o ultima dată? - Da, până să-mi arăţi poza.
Nu, a avut un scor T peste 2, dacă consuma droguri ar fi obţinut 8 maxim.
Ergo, Ipso-Facto, Colombo, Oreo, n-avea o problemă cu dependenţa de droguri.
Ce?! Aia nici măcar nu e latină. Testul tău pentru densitatea oaselor
dovedeşte doar că nu folosea în mod obişnuit droguri.
- Nu-mi place când vă certaţi. - Nu ne certăm.
Ba da. Spun că victima nu era dependentă de droguri.
Cineva i-ar fi putut injecta heroină înainte s-o ucidă.
Da. Vezi? Mersi c-ai tras cu urechea.
Bones, de ce iei asta aşa personal?
Te porţi de parcă tu eşti acuzată că iei droguri.
- Temperance, te simţi bine? - Da, desigur.
Sunt doar obosită... N-am mai dormit de două nopţi.
Îmi cer scuze.
- Cum au ajuns drogurile în copac? - Dr. Brennan?
E bine să aflăm câte ceva despre victimă, dar nu sunt sigură
că cercetarea asta ne va duce la criminalul ei.
- Eu simt c-o va face. - Bine.
E puţin ciudat c-ai zis asta, scumpo, dar e bine.
Bine? Dacă eu aş fi spus aşa ceva, mi-ar fi rupt capul.
Putem cerceta puţin aici?
Bine, doar trei factori afectează creşterea copacilor. Soarele, apa şi solul.
Substanţe nutritive ca Lauren Eames.
Sunt mai multe case unde se face trafic de droguri în preajma parcului.
Poate era o scurgere?
Chiar dacă toţi drogaţii din cartier ar fi urinat pe copac, n-ar fi suficient.
- Dar dacă distribuia? - Da, dar dacă distribuia,
traficantul sau drogatul care a ucis-o ar fi luat drogurile.
- Nu şi dacă nu ştia de ele. - Atunci traficantul n-a ucis-o.
- Ar trebui să testezi hainele. - De ce ar distribui un chirurg heroină?
- Poate era îndrăgostită de un drogat. - Nu ajuţi un drogat dacă-i iei droguri.
- Mov. E heroină. - Nu. Poate fi morfină.
Ar avea mai mult sens dacă ar avea morfină.
De ce ar cumpăra heroină dacă are acces la morfină?
De ce ai cumpărat heroină?
Pentru cine o cumpărai? El te-a lovit la cap?
Ce te face să crezi c-am fost lovită la cap?
Craniul tău e fracturat.
Craniul poate fi fracturat prin mai multe feluri.
Ai căzut?
O fractură uşoară a vertebrei C4 datorită forţei de compresiune.
Ai căzut în cap cu toată forţa exercitată de greutatea ta.
Ai fost aruncată?
Ceva nou?
N-a fost o armă.
A fost aruncată de ceva de aproximativ 10 cm cu o suprafaţă reflectorizantă.
Prin puterea investită în mine de Institutul Jefferson, te declar nedormită.
Am chemat un taxi să te ducă acasă să dormi.
- Chiar ai puterea asta? - Am văzut un curs unde un guru New Age
spunea că singura putere care se exercită asupra noastră e cea pe care o permitem noi.
- Asta e incredibil de stupid. - De acord.
Dacă-mi fluturi o armă-n faţă, ai putere, fie că-mi place, fie că nu.
Cum de-nţeleg tot ce spui? Întotdeauna?
Nu mi se-ntâmplă cu ceilalţi.
Câteodată aud doar... zgomot.
Cred că sunt aici de atâta timp că vorbesc limba secretă a Jeffersonian, nu?
Hai să te ducem acasă.
Am unele păreri psihologice despre victimă.
- Bine. - Serios? Nu m-am aşteptat să accepţi.
Am citit dosarul de angajare al victimei,
inclusiv rezultatele unor teste psihologice.
N-o văd pe Lauren Eames mergând la psiholog.
Nu, a fost obligatoriu. După ce a pierdut doi pacienţi tineri.
Dr. Lauren Eames controla oamenii.
Mentalitatea asta poate fi extrem de dificilă
pentru cineva care se confruntă zi de zi cu moartea.
A fost foarte stresant. A făcut faţă stresului în două feluri.
A) a devenit extrem de raţională.
B) s-a detaşat.
- S-a detaşat? - Da, emoţional. Nu i-a mai păsat.
Bine, ca să nu mai simtă nimic, a-nceput să fie schimbătoare.
Cum ar fi să se ia la harţă cu traficantul?
Da şi în final, a primit ceea ce voia. Sinucidere prin crimă.
Să-ţi accept teoria bazându-mă pe ce?
Ţi-am dovedit că sunt bun la ceea ce fac, iar şi iar.
Te rog, explică-mi dacă e raţional în vreun fel să-mi desconsideri spusele?
Acum eu mă port iraţional? Ca să pot simţi ceva?
- Vrei să mă înjunghii? - Nu.
Dr. Brennan, te consider una din cele mai apropiate prietene ale mele.
Nu eşti singură pe lume.
E unul din multele feluri care te diferenţiază de dr. Lauren Eames.
Eu...trebuie să plec...
O să mă gândesc la ce ai spus.
- Lauren voia să fie ucisă? - E posibil
să se pună în situaţii periculoase intenţionat, din disperare?
Da. Uneori, făcea lucrul ăsta...
De două ori, duceam inimi pentru transplant.
O dată la Baltimore, o dată la Newark.
N-am ajuns la timp. Copiii au murit.
- Asta a supărat-o pe dr. Eames? - Nu din câte mi-am dat seama.
N-a fost afectată, dar în ambele dăţi,
odată ce eram în aer, deschidea uşa, desfăcea centura de siguranţă,
apoi se lăsa în faţă, se uita la mine.
Cum se uita la tine?
De parcă mă provoca să înclin elicopterul şi s-o dau jos.
Ce ai făcut?
Am înclinat elicopterul invers, ca să pice înăuntru.
Doamne, aş fi putut fi bun pentru ea.
Ar fi trebuit să-mi dea o şansă.
Ar fi trebuit să ne dea o şansă.
Şi uite ce s-a întâmplat, ce avea de pierdut?
Nimic. N-avea nimic de pierdut.
Ştia asta.
A fost cel mai mare regret al său.
Mulţumesc.
Nu mai am ce să descopăr din probele prelevate.
Asta e problema în a fi empiric, nu?
Care?
În final, rămâi fără nimic pe care să-l măsori, mirosi şi număra.
Nu. Nu există măsurătoare obiectivă, Micah.
- Dar adevărul există. - Am fost la un curs
despre un experiment unde le dau bărbaţilor ochelari şi-i fac să vadă lumea invers.
Dar după trei zile, ghici ce? Văd totul cum trebuie.
Apoi îşi dau jos ochelarii şi văd iar totul invers.
Timp de trei zile. Apoi, evrika! Înapoi la normal.
- Îi ia 3 zile creierului să se adapteze. - Mie mi se pare
că nu poţi avea-ncredere într-un creier ce nu se poate hotărî
despre ceva atât de simplu ca unde e sus.
- Ce ai mai învăţat din cursul acela? - Că obiectivitatea nu există.
Că doar interpretăm semnale din univers şi încercăm să ne dăm seama ce-nseamnă.
Semnale din univers.
Semnale vagi, instabile, slabe, statice, mici
care doar fac aluzie la complexitatea unui univers pe care nu-l putem înţelege.
Oricum, asta s-a spus la curs.
Semnale... din univers.
Charlie Whaling, 9 ani, prezent cu hemoragie subarahnoidiană după un accident auto.
Hematocritul a sugerat vătămare extinsă în jurul anevrismului, care s-a trombozat.
Starea lui s-a deteriorat rapid suferind în final
afazie expresivă completă şi hemiplegie dreaptă.
Familia Whaling trebuie să-şi actualizeze statutul de donaţie de organe.
Charlie Whaling era în moarte cerebrală. Îi voiai inima pentru Sam Dworsky.
Unde locuiau părinţii lui Charlie?
1255B Franklin Street, în Woodland.
Bones!
- Bones, ce faci aici? - Ce faci tu?
Merg după tine într-o parte rea a oraşului şi-ţi salvez viaţa. Ştii, ca de obicei.
- E rândul tău. - Lauren a venit în Woodland
ca să roage familia unui copil în moarte cerebrală să-i doneze inima lui Sam Dworsky.
- Şi ce? Ei au ucis-o? - Nu, Booth.
Nu. Când Lauren era complet dezamăgită şi supărată, a fost cum a zis Sweets.
Nu putea face faţă unei emoţii intense, aşa că a făcut ceva periculos.
Da. Cum ar fi să vină aici în puterea nopţii?
Eu nu sunt ea. Nu semănăm deloc.
Doar că universul s-a întors cu susul în jos pentru trei zile.
- Ce i s-a întâmplat? - A cumpărat heroină să se simtă în pericol.
Să simtă ceva. A pus-o în buzunar.
A fost lovită de o maşină.
Cum aproape că mi s-a întâmplat mie.
Impactul explică rănile defensive. S-a lovit la cap acolo.
Deci şoferul a îngropat-o în parc.
- Nu pot dovedi nimic. - Ştiu.
- Dar tot mă crezi? - Da, desigur.
Bine? Lasă-mă să te duc acasă. Hai.
- Poate ai nevoie de câteva zile libere. - Acum sunt bine.
Doar că...
am făcut o greşeală.
Nu, ţi-am spus ce cred.
- Ai înţeles bine. - Nu totul.
A murit cu regrete.
Hai, Bones. Toţi au regrete.
Am auzit-o, ştii?
Micah spune că primim doar...
mesaje vagi, statice din univers.
- Cine e Micah? - Paznicul de noapte.
Dar merge la multe cursuri.
Oricum, ideea e că nu i-a dat nicio şansă.
- Micah? - Nu. Nu. Pilotul elicopterului.
I s-a oferit ei, dar ea nu i-a dat nicio şansă.
Acesta a fost regretul ei.
Am primit semnalul, Booth.
Nu vreau să am regrete.
Am pe cineva.
Bones.
Şi Hannah? Nu e un premiu de consolare.
O iubesc.
Ultimul lucru pe care mi-l doresc e să te rănesc, dar ăsta e adevărul.
Înţeleg.
Mi-am pierdut şansa.
Întregul meu univers se întorsese cu susul în jos.
Mă pot adapta.
Eu am făcut-o.
Da, aşa e.
Vrei să sun pe cineva să stea cu tine sau...?
Nu, mi-e bine singură. Mersi.
Cum a mers?
Am ascultat universul.
Am simţit ceva.
- Sunt tristă. - E mult mai bine decât să fii moartă.
- Sau să nu simţi nimic. - Ai auzit asta la un curs?
Am propria mea poveste, dr. Brennan.
La fel ca tine. La fel ca toţi ceilalţi.
Am propria mea poveste tristă.
Trei zile.
Trei zile pentru ca lumea să revină iar la normal.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro