Are 6,5 cm. Mai durează câteva minute.
Trebuie să plec. Nu cred că vom ajunge la cină.
- Aproape a terminat. - E... foarte târziu.
- Corect. - Aştept de cinci ore.
Putem lua micul dejun. E un local după colţ, au cea mai bună pâine prăjită.
- Chiar trebuie să plec. - O să pierzi miracolul naşterii.
Moartea mă sună pe cealaltă linie.
Bem cafea azi mai târziu? La 3:00?
- Crezi că poţi scăpa? - Da. O să-mi eliberez după amiaza.
Bine.
Scoate copilul ăsta din mine...!
- Nix... nix... cum? - Nixtamalizare.
Metoda tradiţională aztecă de preparare a boabelor de porumb pentru consum.
Porumbul era un aspect foarte important al vieţii mezoamericane.
- Unde suntem? - N-am idee.
- Ar fi trebuit s-aduc un GPS. - Sau un periscop.
- Uite. Poţi fi tu periscopul. - Nu, mersi.
Vrei să fii tipul care ţine periscopul?
- Ce vezi? - Totul.
Înălţimea asta îţi dă multe avantaje.
Vezi locul crimei?
Da, e acolo.
- Vin. - O aud pe Cam!
Aici erai. Credeam că ne-am rătăcit.
- Locul crimei e foarte departe. - Şi porumbul e înfricoşător.
E, nu? Pentru o legumă. Sau e cereală?
Porumbul e de fapt iarbă.
- De ce eşti aşa aranjată? - Eu şi Paul mergeam să luăm cina,
când una din pacientele lui a intrat în travaliu, iar unul al meu a apărut în lan.
- Ce păcat. - Da.
Nimeni nu l-a atins. Te aşteptam.
Starea de descompunere şi înălţimea plantelor de sub cadavru sugerează c-a trecut un timp.
Ce se spune despre porumb, "e cât un genunchi până pe 4 iulie"?
- De unde ştii? - Am jucat "Oklahoma!" în liceu.
Cu vremea uscată de acum, aş zice că e mort de cam patru săptămâni?
- Victima e bărbat, în jur de 40 de ani. - Şi după haine, era aici la muncă.
Ai vreo idee care e cauza morţii?
- Uite. - E o omucidere.
Sunt urmele unei răni cauzate de glonţ pe stern, corpul sternului şi coastele adevărate.
- Da. Vezi vreun glonţ acolo? - Nu. Nu văd clar orificiul de ieşire.
Pare că ţeava puştii a fost ţinută în imediată apropiere de torace.
Trebuie să fie un glonţ pe aici pe undeva.
Acela a fost un tunet.
- Da. - Avem multe de făcut.
Hai să luăm unele mostre de sol şi să ne dăm din calea lor.
- Eşti gata să iei cadavrul? - Da. Am sacul aici.
Lasă sacul, ai nevoie de o prelată. Acum. Locul ăsta se va transforma în Woodstock.
- Pe unde e maşina? - N-am idee.
- N-am pus la socoteală ploaia. - Da, nu ştii niciodată.
Hai să-l acoperim până nu devine supă.
Bones - Sezonul 6 Episodul 12 - Păcatul dintre Surori
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Mulţumiri www.addic7ed.com Comentarii pe www.tvblog.ro
Ai scăpat ieftin, puştiule. Mama Natură a curăţat oasele astea.
N-a făcut o treabă bună.
Te poate auzi.
Am acoperit cadavrul înainte să se pună potopul,
dar după cinci minute, era o baie de noroi.
De ce pierd mereu distracţia?
Ceva a ronţăit la tipul ăsta... un rozător cu incisivi mari.
Bizami. Proprietarul terenului a spus că are o problemă cu ei.
A tras cumva în ei?
Nu cred. Are o artrită reumatoidă severă.
Priviţi asta, dr. Saroyan.
Văd un orificiu tangenţial pe unde a intrat glonţul, dar nu sunt fracturi continue.
Se potriveşte cu împuşcătura de aproape. Care e diametrul?
15,89.
Ceea ce-nseamnă că poate fi orice între o armă de 9 mm şi una de 38.
- Agentul Booth a găsit glonţul? - Din câte am auzit, FBI-ul îl caută.
O să văd ce progrese fac.
"Nu încă" nu e un răspuns, da? Mai căutaţi.
Da.
- Ce faci aici? - Ai găsit glonţul?
Schimbă zicala din "acul în carul cu fân" în "glonţul în lanul cu porumb".
Anunţă-mă cât poţi de repede. Cei de la balistică au mult de lucru în perioada asta.
Bine.
- Ştii ce-nseamnă dacă nu-l găsim. - Tipul n-a fost ucis în lan.
- Aşa e. - Da, deci de ce eşti aici?
Să fiu sinceră, Seeley, eu...
vreau să-ţi cer părerea despre ceva personal.
- E vorba de iubitul tău. - Paul nu e iubitul meu.
Ne vedem ocazional.
Şi când o facem, se rupa apa cuiva şi el trebuie să plece.
Nu e vina lui.
Mai sunt încă 6 doctori cu el. Îşi alege să fie ocupat.
- Îţi place de tipul ăsta? - Da.
Da, atunci e vorba doar de comunicare.
- Trebuie să-i dai o şansă. - Dar simt că am făcut-o.
- Câte şanse merită? - Nouă.
- Aia e la pisici. - Se aplică şi la bărbaţi şi la pisici.
Bine, ascultă. Spun că meriţi pe cineva grozav,
şi dacă simţi că tipul e alesul tău,
atunci nu-l lăsa să plece.
Asta n-are sens. O fractură Clay-Shoveler
la C-7 ne indică c-a dus o viaţă de muncă grea,
dar bascularea anterioară a vertebrelor din mijlocul coloanei
sugerează c-a petrecut mult timp în poziţia de şezut.
A făcut baloţi de fân şi a condus un tractor.
Dar priveşte inserţiile musculare.
Sunt rezultatul mişcării repetate?
Da. Par să fie fracturi cauzate de stres la nivelul joncţiunii radiocarpiene.
E ca şi cum acest om a petrecut mult timp susţinându-şi greutatea în mâini,
cât timp făcea o mişcare repetată.
- Înţeleg. - Mişcarea ar fi
o rămăşită a unei primate care face sex.
Căutăm un fermier excitat. Da, aşa e.
E Booth. Brennan.
Ed Samuel, 41 de ani. Închiriază echipamente pentru ferme în zona
în care a fost găsit trupul. A dispărut cam acum o lună.
- Purta un tricou obişnuit, blugi... - Pare a fi el.
- Va trebui să confirmăm cu fişa dentară. - Întreabă dacă era excitat.
Era o persoană promiscuă?
Nu ştiu. Soţia sa, Maryanne, e acasă acum.
- Da? Vin să te iau. - Bine.
Ce contează dacă era promiscuu?
Probele par să arate că victima petrecea mult timp împerechindu-se.
Aceştia sunt copiii mei şi tatăl meu, Dan,
şi surorile mele, Beth şi Carol.
- Bună ziua. - Agent special Booth, FBI.
Ea e partenera mea, dr. Temperance Brennan.
- Condoleanţe. - Mulţumesc.
- Şi vă mulţumesc c-aţi venit. - Copii, haideţi în parc, da?
Hai.
- Se poate? - Sigur.
- Vă deranjează dacă rămân şi surorile mele? - Sigur că nu.
Spune-ne despre soţul tău, Ed.
A fost crescut chiar aici în oraş. A muncit pământul părinţilor lui.
Şi când am rămas însărcinată cu primul nostru fiu, a-nceput
afacerea cu închirierea de echipamente, ca să o scoată la capăt.
- Câţi copii aveţi? - Unsprezece.
Mereu ne-am dorit o familie numeroasă.
Probabil lui Ed îi plăcea să facă sex cu o parteneră însărcinată.
Îmi dau seama cât timp petrecea împerechindu-se.
- Noaptea în care Ed a dispărut...? - Era... o seară ca oricare.
Eram aici, făceam cina cu copiii, şi... nu s-a mai întors acasă.
În final, am sunat la poliţie.
Ştiţi de ce ar vrea cineva să-l rănească pe soţul dvs?
Nu. Toţi îl iubeau pe Ed.
Dvs sau soţul dvs deţineţi o armă?
Da... Lui Ed îi plăcea să ţină una pentru protecţie.
- E-n dormitor. - Vă pot duce eu.
Pe aici.
Fii atentă la Solanum tuberosum.
- De ce mergi aşa? - Aşa cum?
- Încet. De obicei mergi repede. - Mă gândeam.
- E mersul ei gânditor. - Vrei să ne spui la ce te gândeai?
Nimic. La viaţă.
Ai o viaţă?
Nu... dr. Hodgins, n-am.
- E totul în regulă? - Totul e bine.
Despre ce e vorba cu particulele de cartofi în lanul nostru de porumb?
Nu în lan. Le-am găsit în rana de la piept.
- Multe chiar. - Uite ce am găsit pe tricou.
Se cheamă "antere." E partea purtătoare de polen a anumitor stamine ale plantelor.
- Floare de porumb sau de cartof? - Niciuna. Vorbim de o cu totul altă plantă.
Victima era ca o salată înflorită de particule de plante.
- Atunci ar trebui să fii fericit. - Nimeni nu e mai fericit ca mine.
Vedeţi, dr. Saroyan, e-n regulă. Nimeni n-are viaţă personală aici.
E vreunul din copii rezultatul unei sarcini mutiple?
- Nu. - Sunt deformaţi congenital.
- De ce ai spune aşa ceva? - Proporţia craniului arată
că toţi subiecţii au mai puţin de 18 luni,
împărţit la gestaţia umană medie...
Au capetele mici. Bones. Par foarte cooperativi în fotografie.
Dacă cineva îi face o poză copilului meu, îi loveşte.
Copiii sunt o binecuvântare.
Uite arma lui. N-o foloseşte. E doar pentru protecţie.
- Are vreun glonţ? - Nu văd niciunul,
dar o să merg la dulapul din camera cealaltă să văd.
Grozav. Capetele mici!
- E statistic imposibil. - Nu poţi spune chestii...
- Cine e? - E Cam. Ce s-a întâmplat?
Dacă te ajută, Hodgins a găsit particule de cartof în rană.
- Au folosit un cartof ca amortizor. - Au rămas fără perne în Virginia?
Nu ştiu, e o chestie de la ţară... trage printr-un cartof. Trebuie să-nchid.
- Asta e tot ce avem. - Bine, mersi.
- Ştii cumva pe cineva care cultivă cartofi? - Cred că unii oameni o fac.
- Fotografiile noastre sunt private. - Nu în timpul anchetei unei crime.
Vă înţeleg discreţia. Probabil sunteţi stigmatizaţi în Statele Unite.
- Bones, ar trebui să mergem. - Înţeleg practica.
Am studiat un trib similar în Papua Noua Guinee. Îmi retrag spusele.
Copiii aceia nu sunt deformaţi, Booth.
- Îmi pare rău, hai să plecăm. - Au trei mame diferite.
Uite... Ed şi Maryann. Ed şi Beth.
Ed a fost căsătorit cu ambele?
Şi cu Carol.
Femeile nu sunt doar surori... sunt soţii-surori.
Poligamia americană e în principiu limitată la o tradiţie.
Oamenii aceştia sunt fundamentalişti ai Sfinţilor Zilelor din Urmă.
- Mormoni. - Nu, nu sunt sancţionaţi de biserică.
Mormonii au abandonat practica "căsătoriei plurale" acum mult timp.
- De unde ştii asta, Sweets? - Lucrare academică.
Nu. Televiziune. Mass-media principală
descrie căsătoria plurală de parcă e ceva complet neobişnuit.
Mie mi se pare foarte ciudat.
Ed Samuel era căsătorit legal cu toate trei surorile?
Cu una. Cu celelalte două era căsătorit religios.
- Aşa nu a intrat la-nchisoare. - Atunci e doar o alegere personală.
Poligamia e un răspuns viabil la multe condiţii socio-economice.
- Serios? Cum aşa? - Pot înţelege de ce un bărbat visează...
Sweets. Nu te-am întrebat pe tine. Bones, spune. Cum aşa?
De exemplu, în vechea China, proporţia bărbat-femeie e asimetrică.
Vorbim de Virginia aici. Da? Proporţia e bună.
Swingeri. Oamenii ăştia erau swingeri.
Swinger e, prin definiţie, un cuplu care, cu permisiunea...
Încetaţi, da? Spun doar că mariajele multiple... sunt un motiv grozav pentru crimă.
- Eşti părtinitor. - Nu. Aici sunt de acord cu agentul Booth.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Poligamia are sens antropologic, dar gelozia e o emoţie puternică.
Dragostea liberă ne-a învăţat un lucru. Relaţiile deschise nu funcţionează neapărat.
- Femeile astea susţin că sunt fericite?
- Aşa spun. - Au alibiuri?
Erau acasă, ducând pe umeri împreună greutatea economică.
Da, tăind cupoane. Ştii ce-ar trebui să fac? Să-l sun pe tatăl surorilor, Dan Lambertt.
- Cum poate fi de acord cu asta? - E un loc bun de-nceput.
- Sunt chiar în spatele tău. - Mersi.
- Ce faci? Mai luăm cafeaua? - Nu pot. Îmi pare rău.
- Urăsc să-ţi fac asta. - Nu, înţeleg.
I-am spus femeii să stea departe de trambulină.
Fă ce trebuie să faci. Toţi avem responsabilităţi.
Bine, ascultă. Când spun mâine, rămâne de mâine. Promit.
Vorbim atunci. Naştere uşoară.
Arma aia arată bine.
- Dr. Lidner, e-n travaliu. - Da.
Sincer... credeam că fetele mele au înnebunit.
Totuşi, vorbeai des cu Ed de ani de zile.
Ed şi Maryann s-au cunoscut la biserică, când erau adolescenţi.
Familia lui, a noastră... toţi frecventam acelaşi loc.
Da, să vedem, la biserica de mormoni din Balding?
Da, credeam că e bun pentru ea.
Nu puteam fi mai fericit când s-au căsătorit.
Apoi, după câţiva ani, vine la mine...
vrea s-o ia pe Beth ca a doua soţie într-o ceremonie, cu Maryann de faţă.
A spus că e ideea lui Maryann.
- Ce aţi spus? - Eram şocat.
Fetele erau apropiate, dar aşa?
- Au spus că asta-şi doreau. - Şi ai fost de acord cu asta.
Nu era treaba mea să le fac viaţa grea copiilor mei.
- Unde erai în noaptea dispariţiei lui Ed? - La muncă.
M-am pensionat, dar tot iau câte un schimb la magazinul universal.
Fetele dvs... n-au fost sincere în privinţa situaţiei lor.
Sunt sigur că nu. Lumea nu s-a purtat bine cu ele aici, agent Booth.
Fetele mele nu merită asta. Nici Ed.
- Nimeni n-ar trebui să aibă o problemă. - Cine are o problemă?
Mulţi oameni. Ai vorbit cu Pete Mill?
- Cine e Pete Mill? - Are livada de pecan de pe stradă.
Acum o lună, cineva a scris "poliandră" pe capota maşinii lui Beth şi i-a lovit parbrizul.
"Poliandră."
- E derogatoriu pentru "poligam." - Corect.
- Credeţi că el a făcut asta? - Ştiu că el a făcut-o.
- Dle Lambertt, aveţi... deţineţi arme? - Da, câteva pentru vânat.
Le puteţi lua pe toate.
- Sărmanul om. Trei... - Şi sunt surori.
Te-am auzit de prima dată.
Dar nu fac sex în grup.
- Mai degrabă ţin un calendar strict. - De ce şi-ar dori un bărbat trei soţii?
Cu trei soţii poate avea 11 copii în 8 ani.
Cred că-s mai mulţi oameni care să spele vasele.
- Ce face? - Ce faci?
Trag cu arma în rezervor.
E sezonul omuciderilor. Laboratorul de balistică al FBI-ului nu face faţă.
Dar nu poţi face balistica. N-au recuperat glonţul încă.
Când o vor face, voi fi gata.
- E sigur să tragi în laborator? - Probabil nu.
- Puteţi sta în spatele liniei? - Pot s-o fac eu?
Nu, du-te şi uită-te la nişte oase. Ia şi dopurile de urechi cu tine.
Arma asta e a mea.
Foc!
- Ai făcut progrese cu mandibula? - Te pot auzi.
- Ce are dr. Saroyan? - Probabil trăieşte o frustrare sexuală...
Dar Cam e o persoană... foarte retrasă.
Mandibula... Nu ştiu cauza naturii sale,
dar am exclus cancerul şi pesticidele.
Am mai găsit şi o rană făcută perimortem pe pelvis,
mai exact pe arcul frontal al crestei iliace drepte.
Şi priveşte asta. Sunt particule încastrate în orificiul de ieşire al glonţului.
Priveşte aspectul posterior al vertebrei a şaptea.
- Rezultatul reculului. - Glonţul a lovit o suprafaţă tare la ieşire,
făcând particulele... să fie propulsate în spate.
Aşa e.
- Cine a lăsat-o pe Cam să tragă cu arma? - Al Doilea Amendament.
- Ce e asta? - Răspunsul la anterele noastre.
Priviţi mâţişorul.
E un buchet de muguri cilindrici găsit la diverse plante înflorite.
În acest caz, Carya illinoinensis, cunoscut şi ca arborele pecan.
Stai. Floarea asta e de la un arbore pecan?
Cu siguranţă.
Pete Mill, nu? Deţii Mill's Pecans.
O livadă aproape de câmpul pe care a fost găsit cadavrul?
- Nu ştiu nimic despre asta. - Nu ştii dacă cultivi arbori pecan?
Cultiv pecani. Nu ştiu nimic de niciun cadavru.
E o comunitate mică. Nu poţi nega că nu cunoşteai victima.
Nu-mi era prieten sau ceva. Doar îl ştiam.
Dar nu-l plăceai.
- Ştii care era treaba cu el, nu? - Era poligam.
Pervers îi spun! Trăia în păcat, dispreţuia legile firii.
Şi treaba ta era să-i spui, nu?
- Povesteşte-mi despre maşină. - Ce maşină?
Ai scrijelit un cuvânt pe capota maşinii lui Beth Samuel, "Poliandră."
- Până aici. Am nevoie de un avocat. - Ajută-mă, Pete.
Nimănui nu-i pasă de maşină, dar nu vrei să fii acuzat de crimă dacă n-ai făcut-o.
Fiule, cred în valorile familiei.
Nu e drept să te căsătoreşti cu trei fete din aceeaşi familie.
Amin. L-ai ucis tu?
Sfinţenia căsătoriei e treaba tuturor.
Căsătoria ar trebui să fie între un bărbat şi o femeie,
nu între doi băieţi, nu o vacă şi o broască, nu...
De fapt, cred c-ai nevoie de-un avocat. Deţineţi arme, dle Mill?
Da, un vechi .22.
Şi un nou .22. Revolverul bunicului,
o nouă armă automată, vechi arme automate, puşti, pistoale, ce vrei tu.
Am trimis armele tuturor suspecţilor noştri.
Văd. Acolo, băieţi.
- Ai găsit glonţul? - Nu, oficial nu e acolo.
Ştim că trupul a fost mutat şi n-avem idee unde a fost ucis.
- Aşa e. - Bine. Mă apuc de treabă.
- N-am alte planuri pentru seara asta. - Ce? Nu ieşi cu doctorul?
A contramandat după amiază. Încep să mă simt ca o tâmpită.
Hai, ştii că ţi s-a spus în multe feluri, dar sigur nu tâmpită.
Seeley, mă gândeam... am o teorie legată de cazul ăsta.
- Bine, spune. - De ce se ucid oamenii-ntre ei?
- Bani, gelozie, iubire... - Bingo.
N-are cum ca toate cele trei femei să fie de acord să facă parte din haremul Regelui Ed.
- De unde ştii? - Ştiu pur şi simplu.
Nu trebuie să-ţi spun de căsătoria plurală şi Biblie.
Bine, ăla e Vechiul Testament.
Ambele Testamente fac referire la ea fără ostentaţie. Aşa a fost dat.
Ştii ce? A fost acum mult timp. Nu e nevoie s-o iei ad literam.
Tu crezi că Iisus a mers pe apă.
- Nu trebuie să ne certăm acum. - Cine eşti tu
să alegi ce trebuie luat ad literam într-un text sacru?!
- Nu le poţi avea pe ambele. - Exact, alege o soţie şi mergi cu asta.
Istoria arată că monogamia ar garanta doar extincţia, nu fericirea.
Istoria greşeşte, asta spun. Greşeşte, greşeşte.
Booth.
Da. Mulţumesc.
Vei spune ceva ce-ţi va susţine punctul de vedere.
Maryanne Samuels, cunoscută ca şi concurenta numărul unu,
a intentat divorţul de soţul ei acum şase săptămâni.
Ce mai zici acum de fericire?
Ştiu că trebuia să-ţi spun.
Ştii că e ilegal să ascunzi informaţii în cursul unei anchete federale.
- Te face să arăţi vinovată. - Îmi pare rău.
Nici măcar n-am fost sinceră cu surorile mele în privinţa divorţului.
Serios?! Nu mai spune, am crezut că vă spuneţi totul.
Nu încă. Nu voiam să le rănesc.
Eu... Ed încă mai încerca să mă facă să mă răzgândesc.
Îţi dai seama cum arată asta, tot mai mult ca un motiv pentru crimă.
Nu e. Ştiu că e greu să-nţelegi de ce trăim în felul acesta.
E credinţa noastră.
Ai absolută dreptate. Nu-nţeleg.
Voiam doar să am grijă de surorile mele.
Nu mă deranjează să-l împart pe Ed, atât timp cât e cu ele.
Da. Ai declarat diferenţe ireconciliabile. Poţi fi mai exactă?
Ce, voiai să te culci cu Ed miercurea şi vinerea şi nu marţea şi joia?
Nu!
Ed avea o aventură.
- Bună... - Bună...
- Ce sunt alea? - Particulele de la recul,
care au rămas asupra victimei după ce a fost împuşcat.
- N-am fost deloc clar, nu? - Nu te-am ascultat.
Bine. După ce a fost împuşcat, glonţul a trecut prin el,
apoi a lovit peretele, sau ceva,
şi apoi rezidurile sub presiune s-au înfipt în coloana sa.
- E mai clar? - Nu ştiu, scumpule. Nu te-am ascultat.
Copilul se mişca.
Sunt atât de gelos că nu-l pot simţi încă.
Nu fii supărat. E doar cel mai uimitor lucru din lume.
Eşti aşa crudă.
Ştii, cu venirea copilului, chiar... chiar ne-ar ajuta încă o soţie.
Serios? Vrei să mă-nsor cu o altă femeie?
Nu, nu tu. Eu. Mi-ar fi de folos.
O să fiu ca un restaurant deschis non-stop.
O să fiu sclavul tău. Ştii asta.
- Ţi-ai dori o altă soţie? - Adevărul?
Nu sunt sigură.
Dacă aş putea să mă căsătoresc cu tine de două ori, aş face-o într-o clipită.
- Mi-aş dori să putem face sex la muncă. - Serios?
- Da. - Halatul e de vină, nu?
Sunt organice.
Particulele, e un fel de plantă.
- A fost găsit într-un lan. - Da, dar nu e porumb.
Copilul va fi aşa mândru de mine.
- Îţi sună telefonul. - Da, e Paul.
- Paul, doctorul sexy? - Chiar el.
- Ce-a făcut? - Nimic.
Suntem doar două vase trecătoare. Nu cred că va merge.
- Trebuie să fi făcut ceva. - Nu, n-a făcut nimic.
Bine. Nu s-a ţinut de cuvânt de trei săptămâni cu întâlnirile.
- Care e scuza lui? - Femeile în travaliu.
Nu, e o scuză bună, nu mă-nţelege greşit, dar sunt...
Încep să mă-ntreb cât de mult ţine la mine.
În cel mai bun caz, e obsedat de muncă.
- Atunci sunteţi cuplul perfect. - Dacă ne-am şi vedea.
Înţeleg. Îl respingi ca el să vină la tine în genunchi.
- Nu, nu e vorba de asta. - Ba e. Sunt de acord.
- Sunt prea bătrână ca să mă joc. - Nu e un joc.
Tu eşti Cam. Nu aştepţi pe nimeni.
Fă-ţi planuri, şi dacă nu-l includ pe el, atunci te va prinde din urmă.
Booth spune că trebuie să comunic.
Nu e doar o cale de a comunica.
Ai o strategie mai bună?
Din cauza prezenţei reculului în şi în jurul rănii,
ştim că glonţul a intrat în contact cu o suprafaţă dură la ieşire.
- De exemplu, cu zidul? - Nu ştim asta, dar să spunem că zidul.
- E un scenariu plauzibil? - Aşa cred.
Mai avem alte informaţii despre atacator?
Booth crede că poate fi prima soţie a victimei.
Reprezentarea înălţimii victimei e corectă?
Se pare că Maryann e prea scundă ca să ţină o armă confortabil.
Nu, reprezentarea e corectă.
- Am rezolvat "nuca" asta. - Cum?
Particulele pe care le-am găsit în recul sunt de fapt pecan.
Deja ştim că victima a intrat în contact cu floarea aceleiaşi plante.
Da, dar nu vorbesc de pecan obişnuit.
Acest pecan a suferit un proces digestiv unic,
devenind, în lipsa unui cuvânt mai potrivit, o piatră.
- Pecan digerat? - Ce animal transformă pecanul în pietre?
Bună întrebare. Când aflăm răspunsul, acolo-şi va găsi Booth glonţul magic,
şi astfel, locul crimei.
Să vedem ce se-ntâmplă când îl pun pe podea.
- De ce ai făcut asta? - Ce pecan digerat ar fi pe zid?
Bine gândit. E mult mai probabil ca fecalele să fie pe podea.
Aici erai. Am aflat de ce victima noastră avea crustă la gură.
Rezultatele izotopilor indică un nivel mare de radiu.
E un izotop ce atacă oasele. Cineva îl otrăvea pe Ed Samuel.
- Era otrăvit? - Are sens.
Dinţii şi maxilarul sigur au fost expuşi de-a lungul timpului. O bea.
Asta e prima metodă prin care soţiile scapă de soţi.
- E? - Se pare că da.
Dar în final, Ed Samuel a fost împuşcat.
După ce a obosit să aştepte ca el să pice pe masa pe care mâncau.
- Care din ele crezi c-a fost? - Nu cred că soţiile au acces la sare cu radiu.
- Cine ar avea? - Folosirea sării de radium
e limitată la experimentele ştiinţifice.
Da. Un laborator de facultate ar avea?
- E posibil. - Posibil.
Pentru că Ed Samuel se întâlnea cu o studentă în timpul său liber.
Cum l-ai cunoscut pe Ed Samuel?
Îi dau meditaţii fiului său, Jasper, la chimie.
- Ed l-a adus la laboratorul din campus. - Ştiai că Jasper are trei mame?
Nu. Credeam că Maryann e mama sa.
- Îl lua ocazional de la şcoală. - Şi te-ai culcat cu soţul ei?
Da. Ştiu că am greşit, dar serios, nu era mare brânză.
- Nu era mare brânză? - Ce vrei? Am 22 de ani.
Mi-a cumpărat o decapotabilă la mâna a doua foarte drăguţă.
Cum ai aflat de Beth şi Carol?
Când au apărut într-o seară când eu terminam o temă pentru a doua zi.
Toate trei.
- Dar Maryann era cea care vorbea. - Ce a spus?
M-a făcut târfă şi a spus chestii înfricoşătoare din Biblie.
Am fugit.
Ai ceva numit sare de radiu în laborator?
Aveam. I-am studiat utilitatea ca îngrăşământ.
Trebuie ţinută într-o cutie specială, căptuşită cu metal, pe care scrie "radioactiv."
- Ce s-a întâmplat cu ea? - Nu ştiu.
Am căutat-o deunăzi şi lipsea.
Ar fi trebuit să sun la poliţie.
- Bine, vrea cineva să vorbească? - Nu e a noastră. Cel puţin nu e a mea.
Nici a mea nu e. Cineva încearcă să ne însceneze asta.
Nu ştiu nimic despre asta.
Noi vom şti curând. Verifică să vadă dacă sunt amprente chiar acum.
Şi cum toate locuiaţi aici, toate puteţi răspunde legal.
E a mea.
Bine? E a mea.
Crede-mă, agent Booth. Am făcut asta singură.
- Maryann şi Beth nu ştiau nimic. - La ce te gândeai?
Mereu a creat probleme. Credeam că o va ajuta dacă am invita-o în familie.
Dacă aveai probleme, erau alte căi.
- Cum ar fi să divorţezi de el în secret? - Serios? Acum iese la iveală adevărul.
- Cine divorţa? - Eu.
Nu voiam să vă distrug vieţile. Voiam să vă spun.
Ba n-aveai de gând. Am văzut documentele în gunoi acum două săptămâni.
Ce căutai în baia mea?
- Aveam nevoie de ceva. - Doamnelor, vă rog.
Nimeni n-are voie în baia celeilalte.
Recunosc, e fascinant să vezi un grup unit clacând sub presiune.
- Asta şi sunt periculoase. - Bine.
Doamnelor, vă rog. Calmaţi-vă.
Desigur, toate aţi fost supuse unui stres puternic.
Spuneţi-ne exact ce circumstanţe v-au făcut să vă otrăviţi soţul.
Am fost să vorbim cu acea Heather Lakefish.
Şi am văzut sarea de radiu acolo.
Dar nu voiam să-l ucid. Voiam să petrec mai mult timp cu el.
Credeam că aveţi un program strict ca să evitaţi complicaţiile.
Da, dar avem responsabilităţi diferite,
şi când Ed e bolnav, stă cu mine.
Am făcut şcoala de asistente.
Atunci ştii că otrăvirea duce la moarte.
Nu i-am dat aşa mult.
Doar suficient cât să-l văd din când în când.
Nu apucam niciodată să fim singuri. Ele erau mereu acolo.
- Sunt geloase. - Eşti atât de nerecunoscătoare.
- Măcar spune adevărul. - Doamnelor, am terminat, da?
Carol, eşti acuzată de tentativă de omor.
- Văd că nu e un moment bun. - Paul, ce faci aici?
Nu-mi răspunzi la telefon. Dar poate nu l-ai auzit.
Am primit mesajul tău.
Mesaje. Ar fi trebuit să sun.
- Mă scuzaţi. Bună. - Bună.
Dr. Saroyan, dr. Hodgins începe proiectul fecalelor, dacă vreţi să luaţi parte.
- Cum poţi refuza? - Poate aştepta.
- Poţi veni cu mine? - Da.
- Ştiu de ce eşti supărată. - Nu, nu sunt supărată.
Bine, poate puţin.
Am prea mulţi pacienţi şi-mi răpesc mult timp.
Nu, eşti bun cu pacienţii tăi. Şi nu eşti doar tu.
Amândoi suntem prinşi într-un program. Nu ştiu ce înseamnă asta pentru noi.
Nu vrei să-ncepi să prinzi copii, nu?
Bine, atunci venim aici şi tragem cu arma.
- Aş vrea să fie atât de uşor. - Putem face să fie uşor.
Cam, motivul pentru care am venit aici
la un moment incredibil de nepotrivit pentru amândoi e pentru că trebuie să spun asta.
Ţin la slujba mea, dar încep să-mi dau seama că ţin mai mult la tine.
Îmi place să fiu cu tine, Cam.
Eşti inteligentă şi superbă,
şi mă gândesc tot timpul la tine.
Nu ştiu ce să spun.
Nu vreau să stea nimic în calea acestei relaţii.
Da? Nici măcar cariera pentru care am muncit toată viaţa.
- Ai responsabilităţi. - Şi tu.
Dar trebuie să-mi fac priorităţi, la fel şi tu.
Angela spune că amândoi suntem obsedaţi de muncă.
Intervine intuiţia de mamă. Are dreptate.
De asta mi-am minţit pacientele.
Da, le-am spus tuturor că mă duc în Tailanda la nunta surorii mele.
Paul.
Am făcut rezervaţii pentru seara asta la Părinţii Fondatori.
Şi ţi-am cumpărat o eşarfă.
Îmi pare rău, nu pot. Trebuie să rezolv o crimă.
Atunci trage-mi clapa. O să mă simt mai bine. Am fi chit.
8:00, voi fi la bar.
Nu, nu, serios nu pot, Paul. Dar te sun săptămâna viitoare.
- Promit. - Ăsta e un da?
Ne vedem la 8:00.
- Ce faci? - Mă uit la un filmuleţ.
Peter Mill distribuie surplusul din recolta de pecan
ca mâncare pentru animale printr-o cooperativă locală.
Pentru oi, porci şi... struţi?
Dumnezeule, omule n-ai făcut facultatea?
- E un emu? - Da, e mai bine.
Deci le dai pecan, apoi te gândeşti
- să le recuperezi... - Fecalele.
Da. Ca să vezi care excrement de animal se potriveşte mai bine
cu probele găsite în recul.
Corect. Vrei să faci o excursie după amiază?
- Am două lopeţi. - Nu pot.
- Sunt ocupat. - Serios? Ocupat?
Da. Doar...
Prea ocupat ca să cauţi prin fecale?
Cretinul ăsta a fost otrăvit şi împuşcat.
Sunt surprins că n-a fost şi înjunghiat şi ars.
Cred că "cretin" e puţin cam aspru pentru cineva care doar ducea un stil de viaţă
cu care nu eşti de acord.
Dar netot sau tembel? Ce e aia? Ce se-ntâmplă?
Sistemul Adaptive Cruise Control.
Când Prius-ul simte că maşina din faţă e prea aproape, te avertizează şi încetineşte.
Deci maşina noastră e mai deşteaptă ca victima.
- Antropologic, victima... - Nu, nu, fără antropologie.
Da? Trăieşti cu trei femei... e ca un teren prolific pentru răzbunare şi violenţă.
- Vrei să ştii de ce? - Pentru că oamenii sunt mai complecşi
decât tropii antropologici. Ce poate funcţiona pentru o cultură, e anatema alteia.
- Stai, eşti de acord cu mine? - Nu, nu, nu.
Spun doar ce e... acceptat în mod curent.
Eşti de acord cu mine.
Doar în ideea că victima ar fi trebuit să-şi dea seama
cât de complicate pot deveni relaţiile sale în cultura noastră.
Şi acest caz, şi doar în acest caz,
era un... era un netot.
- Era un netot. - Ai râs cumva?
Da, cred că da. Îmi pare rău.
E greşit, pentru că omul e mort.
- Ai dreptate, e trist. - Da.
Era un prostănac (bonehead).
Îmi place termenul acela. Se potriveşte profesiei mele.
Nu, Bones? Prostănac. Ai priceput? Ce zici de asta cap sec?
- Tipul era un cap sec. - Suntem groaznici.
- Nu spun dacă nici tu n-o spui. - Cap sec.
Bine, bine.
Hodgins mai are mult până află de caca de pecan?
Restrânge căutările. Ne va spune unde a fost ucis înainte să fie mutat în lan.
Otrăvit, împuşcat şi acoperit de caca.
- Netot. - Tembel.
Dus cu pluta.
- Suntem groaznici. - Suntem răi.
- Suntem groaznici rău de tot. - Tembel.
Au arestat una din surorile-soţii ale lui Ed Samuel.
Am auzit. Dar nu-ncerca să-l ucidă?
Doar să-l mutileze. Încă nu ştim identitatea celui care a tras.
Ce crezi despre asta? Angela m-a rugat să trag o privire.
Dar ceva nu e-n regulă.
A verificat figurile aparţinând unghiului şi vitezei glonţului?
- Sunt corecte. - Şi plasarea atacatorului
direct peste victimă se potriveşte cu reculul
- şi direcţia înclinaţiei. - Aşa e.
Dar de ce nu s-a ridicat victima?
Ai nevoie de ambele mâini ca să împuşti pe cineva printr-un cartof.
Înţeleg ce spui. Kinesiologia e discutabilă.
Vreau să aduni toate armele posibile
şi să măsori lungimea fiecărei ţevi imediat.
- Apoi pregăteşte rapoartele balistice. - Nu...
- Nu prea cred. - De ce nu?
- N-ai nevoie de mine-n seara asta. - Ba cum să nu.
- Dar poate aştepta, nu? - Presupun.
- E important, dar... - La fel şi viaţa mea personală.
O să mă duc acasă să mă pregătesc pentru întâlnire.
Ne vedem mâine.
- Unde se duce? - Să facă sex cu dr. Lidner.
- Bine pentru dr. Saroyan. - Am o idee.
- Întinde-te, te rog. - Ce?
Una din astea.
Bine. Ed Samuel era un bărbat robust.
Ce-ar trebui să facă criminalul ca să-l pună jos?
Vânătaia perimortem pe creasta iliacă!
O femeie nu putea doborî victima.
Spui că au fost mai mulţi criminali?
Nu. N-am găsit probe care să demonstreze teoria asta.
Cred că un singur bărbat a comis crima.
Un bărbat care hrăneşte curcani.
- Bazându-te pe ce? - Cunoaşteţi principiile digestiei aviare?
- Nu. - În termeni simpli,
particulele de pecan digerate pe care le-am găsit în recul
sunt rezultatul deshidratării intense şi compresiei,
mulţumită structurii unice a pipotei curcanului comun.
- E şi-un curcan neobişnuit? - Da. Curcanul păun,
trăieşte doar în Peninsula Yucatan.
Dar presupunând că uciderea a avut loc în Virginia...
Am rugat cooperativa să-mi dea o listă a celor care hrănesc curcani în zonă şi uite.
Dan Lambertt e pe acea listă, socrul victimei.
Dacă mergem unde-şi ţine curcanii, pun pariu că găsim glonţul.
Foc!
Am găsit arma în fosa septică, iar glonţul era chiar aici.
Cum le-a putut face asta fetelor mele?
Avea o aventură. Le înşela.
Trei soţii nu erau de ajuns?
Înţelegi, nu, agent Booth?
- Ştii de ce am făcut asta. - Asta nu-nseamnă că e-n regulă.
Am încercat să-i bag minţile-n cap.
Nu m-a ascultat.
Asta nu-ţi dă dreptul să-ţi faci singur dreptate şi să faci ce ai făcut.
- Bună, Cam. - Bună.
Vei fi uşurată să afli că am prins criminalul.
- Bine. Cine a făcut-o? - Tatăl surorilor-soţii.
Stai, acolo nu e presupusul tău partener?
- E. Bună, doctore. - Bună.
- Sunt aşa proastă. - Vrei să ne-nsoţeşti?
Doamne nu. Adică, nu. Puteţi să...
Da, cred că vrea să fie singură.
- Arăţi frumos. - Mulţumesc.
- O seară liberă face minuni. - Da, e frumos, nu?
Ar trebui să facem un obicei din asta.
Stai să-ţi iau haina.
- E eşarfa de la mine? - Da.
Deschide-l.
- Sunt un cuplu drăguţ, nu? - Da.
O suni pe Hannah să ni se alăture?
- Îi place mult să bea alcool. - Nu. Lucrează până târziu.
- Ne aduceţi ca de obicei? - Imediat.
Cazul ăsta pare a fi legat de cuplu.
Aveai dreptate. Soţiile Samuel doar păreau să fie fericite cu situaţia lor.
Da. Singurul tip care era fericit a sfârşit mort.
Crezi că Ed Samuel îşi iubea toate soţiile în mod egal?
Nu, o iubea cel mai mult pe prima.
- De unde ştii? - Programul.
În fiecare săptămână fiecare soţie avea două nopţi,
iar duminica noaptea şi-o petrecea singur.
- Trebuia să petreacă duminica singur. - N-o făcea?
Se-ntorcea la prima.
- Da? - În fiecare duminică. Asta spuneau.
Ce-nseamnă asta?
Înseamnă, Bones, că poţi iubi mulţi oameni pe lume,
dar iubeşti doar o persoană cel mai mult.
De unde ştii pe care persoană o iubeşti cel mai mult
când eşti confuz de mesaje chimice ce-ţi trec prin sistemul limbic?
O ştii pur şi simplu.
Dacă laşi persoana aia să-ţi scape?
Persoana aia nu pleacă nicăieri.
- Facem o echipă bună. Toţi. - Cea mai bună.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro