- Noroc! - Noroc! Da.
Chiar apreciez că stai de vorbă cu mine, agent Booth.
- Ştii ce? Tu faci cinste. - O iubesc aşa mult pe Daisy.
- O iubesc şi gata. O iubesc! - Da. Ştiu, ai spus asta.
- Cred c-ar trebui să schimbăm subiectul. - Nu pot. Nu pot!
- De ce nu poţi? - Doar la ea mă gândesc.
Râsul ei, năsucul ei, râsul ei drăguţ,
chestiile pe care le face în pat, atât de inventive.
Chiar ai băut prea mult.
- Dar tu? - Trebuie să te ascult, de asta.
- Termină toate astea. - Crezi că sunt prea tânăr ca să mă însor?
- Da, cred. - Da? Pur şi simplu?
Da, pur şi simplu. Eşti prea tânăr.
Dar iubirea şi angajamentul nu au restricţii de vârstă. Daisy e pregătită.
- Da. Şi? - Şi?
Nu-mi imaginez viaţa fără ea.
Hai să vorbim despre altceva. Ce zici de sport?
- Ce zici de echipa Capitals? - Vreau să mă căsătoresc.
Ce zici de filme de acţiune? Hai să vorbim de filme de acţiune. Nu?
Nu vreau s-ajung la vârsta ta şi să ajung ca tine.
- Ce-ai zis? - Nu vreau. N-ai fost căsătorit niciodată.
- Şi asta mi se pare trist. - Ce?
Nu vreau ca viaţa mea să se-ndrepte în direcţia asta, ştii?
Dar o s-o cer în căsătorie pe Daisy. O s-o fac.
- Da? - Da, o s-o fac.
- Da. Da! - Da.
Da. Ştii ce? O s-o cer în căsătorie pe Hannah.
- Ce?! - Da! Plănuiam asta de ceva vreme.
- Serios? - Serios.
- Dumnezeule! - Ştii, până ce moartea ne va despărţi.
- Mâine îi cumpăr inelul. - Omule! E grozav! Felicitări!
Ar trebui să cumpărăm inelele împreună.
E o idee bună. Bine. Dar să nu le spui tuturor. Nu vreau să aud părerile tuturor.
Nu, nu. A rămas în seiful de psihiatru. Seiful meu beat de psihiatru.
- Da, e. - Felicitări.
Sunt veşti grozave.
Te simţi bine, Booth? Pari puţin cam palid.
Sunt bine. Nu trebuie să ţipi. Da? Te aud de aici.
Doamne, e aşa lumină aici, nu? Parcă merg pe soare.
- Suferi de intoxicaţie cu alcool, aşa e? - Intoxicaţie? Nu.
Consumul excesiv de alcool intoxică ficatul
şi îi epuizează depozitul de glutation şi alţi agenţi reductori de detoxifiere.
Bine, am înţeles. Am băut puţin prea mult aseară, da?
Bine! Ia uite! Ce s-a întâmplat cu dl. Muştar?
- Parcă a fost băgat în pluş. - Rămăşiţele au fost devorate de mucegai.
Un mucegai patogen agresiv.
Decedatul e bărbat, în jur de 20 de ani,
dar mucegaiul trebuie înlăturat înainte să aflu ceva important din schelet.
- Te simţi bine, Booth? - E mahmur.
- Într-o zi de şcoală? - Da.
A fost o beţie amuzantă sau una de "la naiba cu lumea asta"?
Bine, am băut puţin mai mult. Am fost cu Sweets. Voia un mic sfat, atâta tot.
Îmi imaginez că legat de Daisy. Şi eu m-aş fi îmbătat.
Plinius cel Bătrân credea că, dacă mănânci canari prăjiţi, scapi de mahmureală.
Canari, da. O să trec asta pe lista de cumpărături.
Cine l-a găsit pe Căpitanul Mucegai aici?
Proprietarul clădirii. A venit să reparte aerul condiţionat.
Sweets probabil vede relaţia dintre tine şi Hannah
una sănătoasă, dacă ţi-a cerut sfatul.
Ce s-a întâmplat aici?
- Pare c-ar fi picat ceva aici. - Credem că victima.
Nu e probabil să fi căzut din cer.
Şi acolo sunt urme de târâre de la locul distrus până unde am găsit cadavrul.
Asta arată că cineva a ascuns cadavrul în spatele aparatului de aer condiţionat.
- Bine, deci victima a căzut aici. - Un înger căzut?
Nu mă ajuţi deloc. Şi cineva l-a târât acolo.
Probabil criminalul.
Ascuns lângă aerul condiţionat şi a plecat pe acolo,
pe la ieşirea pe scări şi a dispărut în noapte.
Doar că n-a folosit scările.
Uşa se deschide doar din interior şi are alarmă. Nu sunt urme c-ar fi umblat la ea.
Atunci cum au ajuns aici sus?
Acesta e un mucegai filogenetic. Deuteromycota, cred.
Nu putea să vină de pe acoperiş.
Ne-ar putea ajuta să determinăm unde a fost înainte să fie ucis.
Fisher, o să pui asta în tot timpul?
E surf de pe o plajă din Hana.
Doctorul a spus că sunetele liniştitoare
m-ar putea ajuta să-mi dispară sentimentul de teamă şi deznădejde.
- Şi ceaiul de plante ajută. - Şi merge?
În afară de mers la baie frecvent, sunt calm.
De ce ascultăm oceanul?
- E relaxant. - Te rog, închide-l.
De ce nu sunt oasele mele curate, dr. Hodgins?
Trebuie să determin exact cu ce mă confrunt mai întâi.
Atunci voi şti cum să-l îndepărtez fără a afecta oasele.
Am radiografiat rămăşiţele, dr. Brennan, şi am marcat fracturile.
Par să fie fracturi pe aproape fiecare os.
Astea au cel puţin doi ani.
Astea au cam un an.
Şi astea sunt toate recente şi ar putea fi cauza morţii.
Sper că le-am găsit pe toate.
Da. Cred c-ai făcut o treabă excelentă cu astea, dle Fisher.
Şi cine era victima noastră, un manechin mucegăit de teste pentru accidente?
Bones - Sezonul 6 - Episodul 13 Amatorul de Senzaţii Tari din Mucegai
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Mulţumiri www.addic7ed.com Comentarii pe www.tvblog.ro
De obicei, eu sunt cel care îndepărtează ţesutul rămas pe oase.
Da, dar în cazul ăsta, ţesutul rămas e mai mult un fung, care e domeniul meu.
- Bine, asta nu va lăsa urme pe os, nu? - Nu, e nailon.
Totuşi, e perfect pentru strangulări.
Ai de gând să stai aici?
Fisher?
- Ce naiba?! - Ai de gând să stai aici?
Nu pot face nimic până nu pun mâna pe oase.
Dar nu-ţi face griji pentru mine. Am sunetele valurilor.
- Serios? - Da.
Eu fac fâşii de mucegai, iar tu asculţi...
Nu mă mai poţi auzi.
Ai identificat mucegaiul?
Nu mă poţi auzi, aşa că pot spune ce vreau, ticălos morocănos.
Pot citi pe buze.
Câte oase sunt fracturate?
Pot vedea urmele a aproape 120 de fracturi consolidate.
Poftim? 120 de fracturi care deja s-au vindecat?
Aproximativ. N-am terminat încă. Sper că printre toate fracturile antemortem
sunt unele afectări osoase mai recente care ar putea sugera cauza morţii.
Cu toate aceste fracturi, ar trebui să identificăm victima din fişele medicale.
O să introduc un buletin de căutare pentru o pinata umană.
Dle Fisher, cât timp va mai sta Hodgins cu oasele?
De ce mă ignoră?
Hodgins... cât timp?
Dacă mă iau după el literal, cam opt ore.
Bine, atunci poţi începe să cataloghezi fracturile.
O să am nevoie de un pix şi o hârtie.
Am veşti bune, veşti proaste şi alte veşti bune.
- Începe cu veştile bune. - Da.
Rămăşiţele au fost devorate de un mucegai myxomycota, din regnul Protista,
cunoscute ca mucegai mucilaginos.
Astea sunt veştile bune?
Da, pentru că mucegaiul a ajuns pe acel acoperiş de pe victimă.
Şi poate vom putea folosi asta ca să dăm de urma mişcărilor sale.
Veştile proaste e că s-a scurs condesul de pe aerul condiţionat,
şi combinat cu căldura de la ventilaţia de evacuare au creat un mucegai Nirvana.
Acel mucegai ne ascunde multe probe.
Bine, veşti bune, veşti proate. Se pare că ne-au mai rămas alte veşti bune?
Am găsit un mic cadou pentru noi în mucegai.
Exoscheletul unui Cimexopis nyctalis.
Ploşniţe? Astea sunt "alte veşti bune"?
- Da! - Să dai de urma infestărilor cu ploşniţe?
Există un program pentru asta.
Chiar nu mănânci nimic?
O mahmureală poate inhiba apetitul până la 36 de ore.
Doamne, plec din oraş pentru o seară şi te îmbeţi criţă.
- Care a fost ocazia, un vechi camarad? - A fost cu Sweets.
- Şi Sweets s-a îmbătat? - Turtă. M-a luat în braţe.
Poţi fi arestat pentru că ai contribuit la delincvenţa unui minor.
- Am avut o discuţie ca-ntre bărbaţi. - O discuţie despre ce?
- Nimic. - Hai. Despre ce?
Nu, nimic. Doar...
Sweets şi Daisy...
trec mai departe...
Ai o noţiune idealistă şi mult prea romantizată a iubirii.
- A avut dreptate să aibă încredere în tine. - Ce ai zis de mine?
Despre tine? ... Nimic.
Discutaţi despre iubire, şi nu m-ai menţionat?
Putem discuta despre crimă?
- Angela, bărbaţii sunt idioţi. - Ştiu asta.
Şi al tău e unul din cei buni. Ai spus că, atunci când fac un portret estimativ...
Slavă Domnului.
Da, oasele feţei au fost grav afectate, aşa că am făcut tot ce-am putut.
Pare destul de hotărât.
Da, cu toate oasele astea fracturate, cred că e un amator de senzaţii tari.
Aici erai. Te căutam.
Doamne. N-o să-mi dai peste cap o gustare perfectă vorbind de ploşniţe, nu?
- Dacă vrei, le pot spune "urecheaţi". - Apreciez asta. Mulţumesc.
Da. Bine, a fost o infestare
cu ploşni... urecheaţi pe întreaga Coastă de Est.
Dar, din fericire pentru noi, ploş... urecheatul găsit de noi asupra victimei
era un urecheat special.
Bine.
Trei moteluri care-nchiriază cu ora de-a lungul Lancing Avenue au fost afectate.
De... urecheaţi?
Da, da. Şi de mucegai.
Acelaşi mucegai "mucilag" care ne-a mâncat victima?
Mucegai mucilaginos.
O să termin asta mai târziu.
Nu i-am zis pe nume. Oricum, oricum.
Departamentul de Sănătate a trimis un camion să ridice toate saltele.
Unul din moteluri au spus că au făcut o grămadă afară şi au fost furate.
De un grup de biciclişti BMX.
Presupun că ai făcut un fel de legătură?
Tone de oase fracturate? Biciclişti BMX?
Şi poate că voiau ceva mai moale ca betonul pe care să aterizeze.
Am gura puţin uscată. Dar e bună.
V-am spus că portretul meu s-ar putea să nu fie corect.
Atunci voi descrie rănile şi poate un martor te poate ajuta cu un nou portret.
Ar trebui să mă prefac că sunt un agent FBI?
- Pentru că ce port nu e foarte... - Ştii, Angela, doar fii tu însăţi.
Ia-i tare. Fii tu însăţi.
Mă scuzi.
Agent special FBI, Booth. Ea e dr. Temperance Brennan.
Şi eu sunt Montenegro. Angela Montenegro.
Salut. Pete Casriel. Cu ce vă pot ajuta?
Îţi lipseşte cineva de la locul ăsta de joacă?
- Poftim? - E o întrebare simplă. E vreun puşti
care venea aici tot timpul, dar acum lipseşte?
Nu e o şcoală, frate. Nu facem prezenţa aici.
Nu zău, Pete.
- E prea mult? - Da. Arată-i poza.
- Îl recunoşti pe tipul ăsta? - Are multe oase fracturate.
Arată ca mulţi tipi.
Dar, toţi de pe aici şi-au rupt un os sau două. Ştii?
Nu eşti puţin cam bătrân să-ţi supui corpul la un asemenea abuz?
Am deţinut recordul mondial pentru cea mai lungă manevră ice pick grind
pentru doi ani când eram un tânăr băiat.
Am trecut direct la accidentări.
Da. Şi eu conduceam carturi. Dar mi-a trecut.
Da, aşa eşti tu. Oricum, e cum a spus Condorul odată, omule.
"O să te trezeşti fără cunoştinţă destul de des
dacă te vei distra aşa cum mă distrez eu".
Veniţi să vedeţi asta.
Vedeţi asta? A fost o boltă amplă.
Înainte să-i reuşească, puştiul şi-a rupt braţul de... nu ştiu, cam de trei ori.
Uite saltele noastre cu ploşniţe.
Bine, am văzut destule. Scuză-mă, puştiule.
- FBI. - Scuză-mă.
- Tipul a spus, "FBI". Copii? - Toţi... FBI.
Copii, puteţi... Bones, ce faci? Bones?
Brennan.
Opreşte-te!
- Ce naiba, cucoană? - Ar trebui să porţi protecţie pentru tibie.
- Îl recunoşti pe tânărul acesta? - Da. Sigur. E D-Rott.
Bun portret, Ange.
Piciorul ar trebui să stea nemişcat. N-ar trebui să-ncerci să te ridici.
Sunt bine. S-a rupt doar puţin.
Doar puţin? Mama ta ştie ce faci tu aici?
- Ce? - E-nsărcinată.
FBI-ul e ciudat, omule.
Corect. Înainte să te ducă la spital, ce ne poţi spune despre D-Rott?
A picat de aşa multe ori, că era plin de tăieturi, fracturi
şi vânătăi şi arăta de parcă de descompunea.
- De aici porecla. - D-Rott are un nume adevărat?
Dustin. Dustin Rottenberg. E cel mai bun biciclist din zonă.
Poate de pe Coasta de Est. Are probleme?
- Nu, e mort. - Dumnezeule.
- Aşa se explică de ce n-a mai venit. - Dustin a făcut o nebunie?
L-am găsit pe acoperişul unui depozit în curtea Marinei.
Idiotul.
- N-ar trebui să te prefaci că eşti supărată? - Dustin încerca să găsească un sponsor.
Făcea cascadorii video în curtea Marinei şi le posta pe internet. Sunt super.
Da, voia să se filmeze sărind de pe un acoperiş pe altul,
aşa că am proiectat o rampă pentru el.
Să proiectezi o asemenea rampă ai nevoie de cunoştinţe de fizică, geometrie...
Sunt studentă la inginerie mecanică la GW.
Proiectul nu era gata încă. N-ar fi trebuit să-l folosească.
N-am găsit o rampă acolo.
A fost cineva cu el pe acoperiş. I-au mutat trupul. Aveţi idee cine ar fi putut fi?
Nu. Umbla cu mai mulţi oameni.
Dacă aflaţi ceva, sunaţi-mă.
Ce veţi face cu bicicleta lui D-Rott? Era super tare.
- Vă dau pe ea cât vreţi. - N-am găsit bicicleta.
Probabil vreun ticălos l-a ucis pentru bicicleta sa?
Bună. Ascultă-mă.
Copilul nostru nu va merge pe skateboard sau cu bicicleta
sau să joace fotbal până ce nu va fi destul de mare ca să-şi plătească spitalizarea.
- E-n regulă dacă nu te iau în serios, nu? - Iar vorbesc hormonii?
- De fapt, urlă. - Da.
Nu vomit luni de zile ca el să-şi rupă piciorul sau ceva.
Am reţinut.
Ce faci, scumpule?
O să-i scutur prin filtrele astea până-mi dau ce vreau.
Ai privirea aia de om de ştiinţă nebun.
Dintotdeauna mi-am dorit să fiu un om de ştiinţă nebun.
Trăiesc visul, puiule. Copilule.
Şi ce vrei să fie copilul nostru?
Asta dacă am putea decide şi face să se-ntâmple,
fără să fim părinţii ăia enervanţi pe care-i urâm?
- Orice vreau? - Orice.
Un muzician.
Hard rock şi jazz-ul din anii '50 de pe Coasta de Vest,
care mai e şi astrofizician specializat în studiile extra-terestre,
care mai are şi un al doilea grad, nu neapărat un doctorat,
în teoria politică a secolului al XX-lea şi relaţia sa cu corporatismul.
Care mai face şi un stand-up bestial în weekenduri.
Dar tu? Ce vrei să fie copilul nostru?
"Om de ştiinţă nebun" sună bine pentru mine.
- Salut, Noel. - Asta e super.
Sunt ca nişte păsări care pot merge pe bicicletă, dar fără aripi şi pene.
Da, bun. Dă-mi aia.
Uite ce e omule, îmi pare foarte rău.
- Pentru ce? - Nu sunt aici c-am spart acel...
Lasă asta. Salut, sunt Noel. Am ochii roşii de la alergii.
- Bine. Sunt dr. Sweets. - Tare.
- Poţi scrie reţete? - Ascultă, Noel.
- Vrem să găseşti o bicicletă. A fost furată. - Sigur e o idee bună?
L-am mai folosit pe Noel. Să urmărească oameni, să-şi bage nasul.
Dacă poate găsi cineva bicicleta, acela e Noel. Noel?
Da. Puterile mele de observaţie sunt acute.
Da, am văzut arestarea pentru urmărire în cazier.
Noel, credem că cineva a fost ucis pentru bicicleta aia.
Asta.
Ultima dată a fost văzută în curtea Marinei.
Bine. Nicio problemă.
O să am nevoie de un celular, o maşină, şi de 500$ doar pentru început.
Îţi spun ce. Ce-ar fi să te scăpăm de acuzaţiile pentru ce ai furat?
- Ce-am furat mai exact? - Nu ştiu, dar ai furat ceva, nu?
- Da, probabil. - Ne-am înţeles?
50$ pentru tratamentul pentru glaucom?
Îţi spun ce. Să văd bicicleta şi mai vorbim.
- Bine. De acord. - De acord. Uimitor.
Ai catalogat rănile, dle Fisher? Dle Fisher?
Încercam să-ţi atrag atenţia, dle Fisher.
Îmi pare rău. Eram pe plaja Hat Bang Sak din Tailanda.
Eşti mai util aici. Ce... e mirosul ăla?
Ceai Reishi. E calmant, dar mă face să merg la baie...
- Arată-mi ce ai aflat de la oase. - Da. Două minute. Mă duc la baie.
- N-am timp. Acum. - Bine, dar ceaiul, şi sunetul oceanului...
Dle Fisher, am mulţi stagiari şi am de unde alege.
Corect.
Bine... Cred că am găsit cauza morţii.
Am separat oasele cu fracturi perimortem.
Toate fracturile de aici, de la C4 şi mai jos,
sunt fracturi "în pană" anterioare.
Da, o să trec la subiect. Victima a murit din cauza unei decapitări interne.
Traumă prin impact cu un obiect dur la barbă, care i-a rupt gâtul şi l-a ucis.
- Asta e tot. - Foarte bine, dle Fisher.
- Poate că ceaiul funcţionează. - Te asigur că da.
- Credeam că ai nevoie la baie. - Mulţumesc.
Salut, Noel. Am primit apelul tău. Ce ai pentru mine?
Îmi pare rău, omule. Nu ştiam că ţi-e foame.
- Îl vrei pe al meu? - Nu, nu-ţi vreau hot dog-ul.
- Bicicleta. - Da.
Puştiul ăla de acolo cu tricoul gri.
Omul ştie să facă hot dog, pentru că ăsta e grozav.
Ăsta e cam al patrulea.
L-am văzut furând din magazine. A plecat pe bicicleta aia. E acolo, lângă tomberon.
- Mersi. - Oricând.
În afară de dimineaţa devreme. Sigur nu vrei o gură?
FBI!
- Hai. - Omule!
- Asta te mai costă 20$. - 20$?
Unde mi-e hot dog-ul?
Astea sunt opt acte de identitate false pe care le-am găsit asupra ta.
Ce-ncerc să fac aici, Orlando, e să-mi dau seama dacă eşti un şmecheraş
sau un criminal. Stai jos.
N-am ucis pe nimeni.
Bine, uite. Vând lucrurile astea
la o sută bucata, dar un criminal?
Nu, nu sunt aşa.
- Corect. De unde ai bicicleta? - Am găsit-o.
Ai găsit-o? Ştii că valorează 2000?
- Ce, aşa făcută praf? - Da, proprietarul bicicletei e mort.
Asta e groaznic.
Cunoşti un Dustin Rottenberg, poreclit şi D-Rott?
Nu, nu ştiu niciun Dustin sau D-Rott.
- Am găsit bicicleta. - Unde?
Între două clădiri la un parc industrial din curtea Marinei.
Era acolo, făcută praf, pe jos.
- Aşa că am luat-o. - Vezi asta?
Nu te simţi bine când spui adevărul?
Vrem să faci o analiză postmortem a bicicletei.
E ca un schelet, Angela.
Zgârieturile oxidate sunt analogul fracturilor vindecate,
arătând că au avut loc acum ceva timp.
Orice semne fără oxidare vor fi considerate răni perimortem.
Ne gândeam c-ai putea să recreezi accidentul de bicicletă.
Bine, poate că pot, dar de ce?
Noi vom recreea ceea ce i s-a întâmplat victimei umane
iar tu vei recreea ceea ce i s-a întâmplat bicicletei sale.
Atunci vom putea vedea dacă decapitarea internă a fost un accident sau o crimă.
- Ce e aia? - Ce?
- Ce e aia?! - Ce e ce?!
Bucata aia de acolo.
Nu trebuie să ţipi. Eram pe plaja Nerja din Spania.
Lasă-mă o clipă să reintru în realitatea tristă.
Ar putea fi multe lucruri, omule.
Ar putea fi un fragment de şist, sau poate osificarea unui material organic cum ar fi...
- E os. - Eşti sigur?
Sunt calm, sunt concentrat, sunt sigur.
Acum, te rog să mă scuzi.
Nu e-n regulă, omule.
Am făcut mai multe scenarii cu trupul victimei ca să explic afectările oaselor.
Fii atentă.
- De ce foloseşti jucării? - Sunt însărcinată.
Se pare că nu pot trece pe lângă un magazin de jucării fără intru în el.
Fată sau băiat, copilului meu o să-i placă asta.
Sunt sigură. Câte variante foloseşti?
Rănile victimei se potrivesc următoarelor posibile scenarii.
Aterizarea pe două roţi, pe o roată,
cu capul în jos, pe roata din spate,
şi chiar şi pe o parte.
Câte răni se potrivesc deteriorării bicicletei sale?
- Toate în afară de una. - Care rană?
Decapitarea internă.
Ca asta să se-ntâmple, bărbia trebuia să lovească pământul
cu o forţă de aproximativ 544 kg pe metru pătrat.
Indiferent cum l-aş poziţiona...
Mandibula rămâne nevătămată.
Şi uite unde ajunge bicicleta.
Exact unde a spus băiatul c-a găsit bicicleta.
- Exact. - Victima n-a fost ucisă în accident.
După ce a căzut, cineva l-a lovit în bărbie, retezându-i capul de gât.
- Asta l-a ucis. - Da.
Am găsit fragmente de haine, larve, aşchii de lemn şi hârtie de acoperit.
Şi câteva fragmente osoase pe care i le-am dat lui Fisher să-şi facă numărul.
- Fisher are un număr acum? - Sigur. I se trage de la ceai.
- E o poţiune secretă. - Ce e asta?
Da, încă nu sunt sigur. E un fel de fragment de sticlă.
Dar nu era sticlă spartă pe acoperiş.
Fragmentul osos nu e os. E un dinte.
E foarte decolorat.
Tetraciclina face asta.
Da. Analiza cu radiocarbon arată
că dintele provine de la cineva care are 23 sau 24 de ani.
- Victima noastră are doar 20. - Corect.
Ceea ce-nseamnă că dintele nu putea proveni de la victima noastră,
şi cum tetraciclina e folosită pentru tratarea acneei cronice,
căutăm pe cineva de 23 de ani cu cicatrice şi căruia-i lipseşte un dinte.
Continuă să bei ceaiul acela, dle Fisher.
De ce sunt aici? N-am făcut nimic.
Fişele tale medicale arată că foloseşti tetraciclină pentru acneea ta.
- Dar asta ţi-a stricat dantura. - Omule, măcar n-arăt ca o pizza.
Mă gândesc să-mi iau benzile alea pentru albit.
În caz că fac rost de un sponsor, ca să arăt bine în reviste.
- Vrei să fii sponsorizat, ca D-Rott? - Toţi vrem, omule.
De ce crezi că suportăm tot abuzul acela?
D-Rott voia să ia sponsorizarea pe care o voiai. Asta te-a enervat.
Ce naiba spui? A fost prietenul meu, omule.
Uite ce cred că s-a întâmplat. V-aţi certat pentru sponsorizare şi tu l-ai ucis.
Vezi tu, am găsit asta asupra lui D-Rott.
E dintele tău. El ţi l-a scos.
- Ce e aşa amuzant? - Normal că mi l-a scos.
I-am tăiat calea la jumătate. A venit după mine, şi ne-am luat la bătaie.
Un milion de oameni a văzut asta. A păstrat dintele ca suvenir.
A fost o glumă între noi. Uite, şi eu îl am pe-al lui.
Vezi?
- Dle Fisher. - Bine.
Am determinat că mandibula a fost lovită în partea dreaptă,
la aproximativ 5,6 cm de condil.
Nu? Dar priveşte fractura.
- Pare a fi sticlă. - Bun.
Credeam că e din cauza ceaiului.
Dr. Hodgins a găsit cioburi de sticlă în mucegai.
Pare a fi o urmă lăsată de armă.
Aţi fost foarte atent, dle Fisher.
Se pare că pot fi destul de productiv când nu sunt doborât de disperare.
Mă bucur că avem un motiv de a-ţi tolera băuturile urât mirositoare.
Du-i urma drului Hodgins. Trebuie să ştim cu ce a fost lovită victima.
Doamne, astea sunt scumpe!
La ce te aştepţi? Sunt diamante.
Când ai cerut-o în căsătorie data trecută, nu i-ai dat un inel?
- Da, inelul bunicii mele. - De ce nu i-l dai iar pe acela?
A trebuit să-l înghite când a fost în Indonezia, ca să nu fie furat.
- L-ai recuperat? - Da, dar nu mai pare aşa romantic
s-o cer în căsătorie cu un inel care a trebuit scos din toaletă, ştii?
- E cam scârbos. Bună. - Bună. Căutaţi un inel de logodnă?
- Da, aşa e. - Bine.
- Pot vedea tăviţa asta? - Da.
- E o tăviţă frumoasă, nu? - Este.
- Aş vrea aşa ceva. - Excelentă alegere, dle.
- Cred că sunteţi foarte îndrăgostit. - Da.
Sfinte... Sisoe, agent Booth, e...
Bună. Eu mă gândeam mai mult la ceva ca acela.
- Serios? - Da, de ce?
E însărcinată? Chiar trebuie să vă căsătoriţi?
- Nu. - Atunci nu m-aş obosi s-o cer în căsătorie.
- Nu cu un asemenea inel. - N-o asculta, Sweets.
- Ia ce inel vrei. - Nu, are dreptate.
- Chiar am. - Te superi?
Spun doar că nu poate fi returnat sau schimbat.
Nu, nu, nu. Nu pot. Iartă-mă. N-o pot face.
N-o pot face. Dacă mă gândesc la bani, atunci nu-i pot cere să se mărite cu mine.
Nu? Ai avut dreptate. Nu sunt pregătit.
- Mai am ani buni până să fiu în situaţia ta. - Nu-mi pasă ce faci, da?
Eu o fac. O iubesc pe Hannah. Şi i-l iau... pe acesta.
- E chiar mai mare ca ultimul. - Sunteţi un bărbat minunat.
Un bărbat cu adevărat minunat.
Şi eu sunt mişcat.
Am folosit desenul tău, şi am calculat fiecare mod posibil
prin care el putea avea suficientă viteză ca să deterioreze acoperişul,
dar nimic nu se potriveşte.
- Dumnezeule. Ce?
N-a folosit rampa aia. Nu sărea de pe o clădire pe alta.
Da, dar n-a picat din cer.
Practic, da. E vina mea. A-ncercat să folosească celălalt proiect.
Nu, Staci. Dustin n-a fost ucis de cascadorie.
Trupul său a fost târât în locul în care a fost găsit, după ce a fost ucis.
Eşti sigură?
Cum crezi că a ajuns acolo?
- A făcut saltul de pe pământ. - S-a aruncat la peste 12 m în aer?
Nu credeam că e posibil. I-am spus lui Dustin că era un proiect teoretic.
L-am făcut pentru curs, iar profesorul m-a picat.
- Crezi că-mi poţi desena proiectul? - Sigur.
Rampa era pe pământ. Trebuia să aibă cel puţin
64 km/h când a ajuns la ea ca să se ridice suficient, vezi?
Da, dar nimeni nu poate atinge viteza aia pe o bicicletă. Nu pe strada aia.
Ştiu. Cineva trebuia să-l remorcheze ca să poată face un asemenea salt.
Şi oricine a fost, a fost ultima persoană care l-a văzut în viaţă.
Grafica asta e bazată pe proiectul unei noi rampe a lui Staci.
Putea fi oricine cu el în ziua aceea?
Orice cu o maşină care poate merge cu 64 km/h.
Asta îl exclude pe Henry Ford.
Dar oricine l-a lovit, a lăsat cioburile astea în spate.
Ăsta e ciobul de sticlă pe care l-am găsit în mandibula fracturată a victimei...
şi ciobul ăsta l-am găsit în mucegai.
- Aceeaşi grosime? - Exact.
- Se potrivesc? - Se potrivesc.
Bun. Ce fel de sticlă lasă asemenea urme?
Vată minerală. Genul de fibre folosite la ghips.
Arma crimei a fost ghipsul?
Când am fost în acel parc BMX, părea că toţi de acolo aveau mâna în ghips.
Ce facem, luăm mostre de la fiecare braţ fracturat pe care-l găsim?
- Stai puţin. Nu căutăm un braţ fracturat. - Ce vrei să spui?
A fost lovit în bărbie destul de puternic ca să fie decapitat intern.
- A fost lovit cu piciorul. - Clar a fost lovit cu piciorul în barbă.
- Câte picioare fracturate ai văzut? - Doar unul.
Criminaliştii au găsit aceste fibre de vată minerală pe cadavru.
- Şi? - Provin de la ghipsul tău.
Să fiu al naiba.
Ne petreceam timpul împreună, aşa că probabil de asta, nu?
Da, dar ADN-ul lui Dustin Rottenberg a fost găsit pe ghipsul tău.
Ce-ţi spune asta?
L-ai lovit cu piciorul.
E posibil ca nu lovitura mea să-l fi ucis? Poate c-a fost accidentul, omule.
Nu ştiu. Poţi discuta strategia aia cu avocaţii apărării.
În ceea ce mă priveşte, dr. Brennan spune că tu l-ai ucis.
Chiar nu speram să fie aşa, frate.
- De ce l-ai lovit în cap? - Nu ştiu. Doar...
Eram plin de adrenalină, omule, de la cascadorie.
Dacă treaba asta ar fi mers, frate, urma să fie epică, istorică.
Ar fi trebuit să vezi cât de repede mergea când a ajuns la rampă, omule.
- Tu l-ai remorcat? - Da, omule, în camioneta mea.
Şi ştii ce? A fost perfect. Am văzut în oglindă.
Am văzut bicicleta îndreptându-se spre stele, omule, ca o rachetă...
Ca o navetă spaţială. A fost minunat.
Dar apoi, când D-Rott n-a apărut pe acoperiş
să facă cu mâna că e-n regulă, ştiam că nu e bine.
Aşa că am luat scara şi m-am urcat. Era dat peste cap, omule.
Bicicleta sa nu era nicăieri.
Oamenii mei zic c-a lovit acoperişul cu forţa cu care ar fi căzut de pe o clădire cu 2 etaje.
Ştiu. Era aşa nervos.
M-am aplecat să văd dacă era-n regulă.
Tipul m-a lovit. Şi am început să ne luăm la bătaie sau mă rog.
- V-aţi bătut? - M-a apucat de boaşe, omule.
Ce puteam să fac? L-am lovit.
- L-ai lovit în falcă. - Mă apucase de boaşe, omule.
Asta-ţi afectează judecata.
Dar mi-aş dori să nu fi murit.
Bună, soldatule.
- Vrei să te distrezi? - Da. Uită-te la tine!
N-ai răspuns la întrebare.
Credeam că vreau să mă distrez, dar adevărul e că...
Cred că vreau ceva mai mult.
Nu subestima distracţia.
Eu... urma să...
Ştii ce? Voiam să aştept, dar...
Te iubesc, Hannah.
Şi... Când ne-am cunoscut,
Chiar mă-ntrebam sincer dacă o mai întâlnesc pe cineva vreodată.
Seeley. Dumnezeule.
Căsătoreşte-te cu mine. Vreau să fii soţia mea.
Seeley.
Te iubesc. Chiar te iubesc...
Dar nu pot.
Nu sunt genul care să se mărite.
- Eu da. - Ştiu că da.
Credeam că avem mai mult timp până să ajungem la asta.
Îmi pare rău.
Îmi pare atât de rău.
Ce se-ntâmplă acum?
Ce crezi că se-ntâmplă acum? Acum...
Putem s-o luăm de la capăt? Eu vin aici, tu-mi spui ce bine arăt,
eu îţi mulţumesc, ne sărutăm, luăm cina... de parcă asta nu s-ar fi întâmplat.
Putem să... o luăm de la capăt.
Bine.
E rândul tău. Ce se-ntâmplă acum?
- O să-mi iau lucrurile din locuinţa ta. - De cât timp ai nevoie?
Ca să plec de la tine? Sau să te uit?
Chiar te iubesc, Seeley.
Nu cred că s-a terminat aici, dar cred că pe moment da.
- Nu sunt genul care să se mărite. - Ai mai spus asta.
Am mai spus-o de multe ori.
Cred că nu mă ascultai.
- Eşti beat? - Relativ.
Relativ, sunt beat, adică sunt mai beat ca de obicei.
Dar nu... nu sunt un beţiv.
Pari... cumva.
Hannah m-a sunat.
Doar...
Serios, eu... Nu vreau să vorbesc despre asta, da?
Doar... am trecut... am trecut peste asta.
Am trecut peste, da?
Ce se întâmplă acum?
Ce...?
Îţi plac probele, nu, Bones?
Uite probele.
Probele sunt că e ceva în neregulă aici.
Acum... m-am îndrăgostit
de o femeie, şi am făcut un copil.
Nu vrea să se căsătorească cu mine.
Apoi, următoarea femeie.... e...
- Sunt eu. - Da, şi acum...
Ce e cu femeile
care nu vor ce le ofer eu aici?
Booth...
Nu. Doar... Ştii ce? Bea.
Bea.
Sunt foarte...
Sunt nervos.
Sunt nervos pe voi toate.
Bine? Sunt nervos.
Bine... Ştii cum va merge asta?
Bine, uite aşa va fi.
Noi doi suntem parteneri.
Asta facem. Suntem parteneri.
Bine? Şi-mi place asta. Cred că e grozav.
Şi suntem oameni buni care prind oameni răi, nu?
Da, şi... ne certăm, apoi iar ne-mpăcăm şi tot aşa.
Suntem parteneri.
Şi câteodată, după ce rezolvăm un caz, venim aici şi sărbătorim.
Asta facem. Sărbătorim.
Din câte îmi dau seama, asta se-ntâmplă mai departe.
Eşti de acord cu asta?
Grozav, pentru că, dacă eşti, îţi spun ce.
Stai aici şi bea ceva cu mine.
Bine, poate,
discutăm puţin.
Şi dacă nu eşti...
Poţi pleca.
Acolo e uşa. Iar mâine îţi găsesc un alt tip de la FBI.
- Astea sunt opţiunile mele? - Da.
Astea sunt singurele tale opţiuni.
Atunci o să beau ceva.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro