Senora?
Senora, iar încercaţi să gătiţi? De ce faceţi asta?
Dumneavoastră ardeţi oalele, iar apoi eu trebuie să le curăţ.
Nu miroase bine, senora.
Orice aţi fi gătit, nu mâncaţi.
Senora?
Cred c-aţi stat acolo prea mult. Mirosiţi a transpiraţie.
Credeţi-mă, nimeni nu trebuie să fie atât de bronzat.
Senora?
Cine naiba are acasă un solar?
Nu sunt căi mai simple de a face cancer?
Procesul mastoid expus şi oasele frontale rotunjite sugerează că e femeie.
Cred că şi bikini sunt un indiciu.
Da. Aspectul poros al capătului sternal al coastei arată că avea în jur de 30 de ani.
Tenul bronzat a fost considerat neatrăgător până în anii '20,
când Coco Chanel a mers în sudul Franţei şi s-a întors bronzată.
Crezi c-a adormit aici? E probabil un accident, nu?
N-am idee. Trebuie să examinez atent rămăşiţele.
Nu, doar că, înainte să plec din laborator, Cam a spus c-are planuri pentru diseară,
fiind Ziua Îndrăgostiţilor, aşa că... am impresia
că probabil va vrea să închidă asta cât mai repede.
Sugerezi că n-ar trebui să ne facem treaba cum trebuie?
Nu! Nu eu! Cam. Şefa mea.
Eu doar dau mai departe informaţia.
Cred că azi e o zi aşa specială pentru ea din cauza noului ei prieten.
Sfântul Valentin iniţial sărbătorea
un martir creştin care a murit într-un mod îngrozitor.
Investigarea acestei morţi e un mod mult mai potrivit de sărbătorire.
Da, o să te las pe tine să-i spui asta.
Bun. Menajera a identificat cadavrul ca fiind Wendy Bovitz. Organizatoare de nunţi.
Aşa se explică toate... decoraţiunile şi tablourile.
E puţin trist. Cineva specializat în iubire să fie găsit mort de Ziua Îndrăgostiţilor?
- E o zi ca oricare, Hodgins. - Nu şi când ai o soţie însărcinată.
Alarma era activată când a ajuns menajera. Nu pare a fi o intrare prin efracţie.
N-a fost furat nimic. Bones, chestiile astea n-au regulator?
- E stricat. - Poate c-a adormit şi a devenit tocăniţă.
Da, asta are sens. Cred că Cam poate semna asta.
Nu, nu, nu. Cam nu vrea să ducă mâzga asta s-o analizeze în laborator?
- Are planuri de Ziua Îndrăgostiţilor. - Corect.
Bine... ştiu că tu şi Hannah v-aţi despărţit, dar...
pentru majoritatea oamenilor, Ziua Îndrăgostiţilor...
- Nu vrei să termini propoziţia aia. - Nu, nu vreau.
Presupun că vrei să duci toate astea în laborator. Corect?
Da, desigur.
O Zi a Îndrăgostiţilor fericită, Bones.
Bazându-mă pe descompunere, care a fost grăbită de căldură şi razele UV,
victima a murit acum 32 sau 38 de ore.
Nu trebuie să-i cumpăr un cadou de Ziua Îndrăgostiţilor Norei,
pentru că-n fiecare an, Nora îmi spune ce vrea. N-am cum să pierd.
- Vorbeam de tine şi prietena ta? - Îmi pare rău.
Doar că mă gândeam la ea. Iubirea e amuzantă aşa.
Mai ştii când erai aşa profesionist că nu menţionai nimic legat de viaţa ta personală?
Ştiu. Ce morocănos eram.
Fractură a arcului zigomatic şi fractură mandibulară la nivelul simfizei.
- Ar putea fi vorba de o crimă. - Nu... o crimă.
Paul a făcut planuri pentru o seară uimitoare... cina la L'Ami Jean,
care se sfârşeşte într-o cameră superbă la Hampshire House,
şi un caz complicat ar da peste cap asta, iar asta m-ar face foarte irascibilă.
Remodelarea sugerează că afectările osoase au câţiva ani.
Slavă Domnului! Analiza toxicologică arată c-a consumat alcool şi sunt urme de Diazepam.
Asta a fost. A băut un pahar de vin, a luat o pastilă şi a adormit.
- Mai avem oase de examinat. - N-ai decât.
Anul trecut, voia să mergem la o cabană la munte şi ne-am înzăpezit.
Şi singurul mod în care ne-am putut ţine de cald a fost să...
A fost o Zi a Îndrăgostiţilor minunată.
Brennan. Bună, Douglas.
Nu, nu pot în seara asta. Sunt ocupată.
Îmi pare rău. Bine. Pa.
- Ai planuri pentru diseară. E frumos. - Nu, nu.
O întâlnire de Ziua Îndrăgostiţilor vine cu aşteptările
unei prietenii afectuoase şi probabil sex.
- Nu intenţionez să fac niciun lucru. - Eu da.
Nu.
Impact cu un obiect ascuţit la nivelul coastelor. Fără remodelare.
Coastele patru şi cinci, anterior stânga.
Rănile rezultă în urma penetrării. Dr. Edison,
trebuie să verificăm locul corespunzător de la nivelul coloanei.
- Da. - Ce e?
Sunt nişte urme pe partea anterioară a câtorva vertebre toracale.
Ceea ce-nseamnă că organizatoarea de nunţi a fost înjunghiată în inimă.
Îmi pare rău, dr. Saroyan. Asta e o crimă.
Bones - Sezonul 6 Episodul 14 - Bikini din Supă
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Mulţumiri www.addic7ed.com Comentarii pe www.tvblog.ro
Oameni buni! Îmi acordaţi puţină atenţie, vă rog?
Există o posibilitate să fie vorba de o crimă aici.
Sigur e o crimă, dr Saroyan.
Bun, din moment ce e o crimă aveţi exact...
opt ore şi 22 de minute s-o rezolvaţi.
- Scuză-mă, Cam. De ce? - Pentru că, la exact
6:45 p.m., ies din clădirea asta ca să sărbătoresc Ziua Îndrăgostiţilor cu Paul.
Şi dacă nu e rezolvată crima?
Oameni buni, există moarte pe lume şi există romantism.
Astăzi, moartea pierde şi romantismul câştigă.
Cum rămâne cu dreptatea?
Bun. Mergeţi şi rezolvaţi.
- Ştii ce-nseamnă asta, nu? - Ce?
Putem scăpa devreme de aici, putem petrece noaptea.
- Nu trebuie să facem asta. - Haide. Cina...
- Şi dansăm... - Dansăm?
Bine, cina şi... o plimbare. O plimbare foarte scurtă.
Nu mai trebuie să-ţi faci griji pentru Ziua Îndrăgostiţilor. Suntem căsătoriţi.
Hai, şi oamenii căsătoriţi au parte de romantism.
O să-ţi demonstrez.
Aici e confirmarea.
Victima era Wendy Bovitz.
O organizatoare de nunţi ucisă exact înainte de Ziua Îndrăgostiţilor. Asta e ironic.
- Da, dar am identificat-o, ceea ce e bine. - Da.
Ai planuri. Bine, o să vorbesc cu Clark
să văd dacă are nevoie de ajutor cu orice seamănă cu o armă.
Grozav.
Tu eşti expertă în romantismul de Ziua Îndrăgostiţilor. Am o întrebare pentru tine.
Bine, atât timp cât mă-ntrebi întorcându-te în birou ca să rezolvi crima.
Bine, Angela tocmai mi-a spus că nu trebuie să fim romantici dacă suntem căsătoriţi.
- Nu e adevărat. - Ştiu că e greu de crezut, dar asta a zis.
Nu. Căsătoriţi sau nu, tot trebuie să fiţi romantici.
Ştiam eu. Mă testează.
Nu, nu te testează. E-nsărcinată şi o dor picioarele,
poate că n-are chef să iniţieze romantismul, dar dacă tu n-o faci, nu te va ierta.
- E estrogenul de vină. - E-n regulă. Îl iniţiez eu.
- Cum? - Ştii colierul de smaralde,
pe care i l-am cumpărat acum doi ani de Crăciun?
Da.
Cercei cu care să se asorteze. Ce?
Angelei nu-i prea place aşa mult colierul acela.
Ce? Îi place. Aşa mi-a zis.
Normal că da, dar ai văzut-o vreodată să-l poarte?
- Da. - Când n-ai rugat-o tu?
Da. Gândeşte-te la altceva.
Dar aşteaptă până după ce rezolvăm crima.
Wendy e moartă? Sunteţi siguri că ea e?
- Fără-ndoială. - Dumnezeule.
- E un dezastru. - Mai ales pentru Wendy.
- Tu eşti asistentul ei. - Asistent executiv, da.
- E important? Asistent executiv? - Probabil că nu, văzând lucrurile aşa.
Bine. Când ai văzut-o ultima dată?
Acum două zile. Încercam să dau de ea.
- Cred că i-am lăsat zeci de mesaje. - Nu erai surprins că n-a răspuns?
Nu chiar. Nu. Aşa opera Wendy.
Wendy e... Wendy era copleşită.
- Copleşită de... - De nunta Erickson odată.
Adică Warren Erickson.
Nu, serios? Voi nu sunteţi la curent cu ce se-ntâmplă în oraşul ăsta?
Cu ceva important, oricum? Îmi pare rău. Doar că nunta asta,
care e imensă, e-n seara asta şi nu ştiu cum o s-o scot la capăt fără Wendy.
De fapt, nu ştiu cum o să trăiesc fără Wendy.
Ai propriul cod numeric la sistemul ei de alarmă?
Da, codul asistentului. Am şi un set de chei.
Potrivit Postern Security, codul a fost folosit ieri să activeze alarma.
Da, am trecut pe acolo să iau nişte mostre de ţesătură,
dar Wendy nu era acolo. Mulţumesc.
Ai verificat solarul?
Nu. A lăsat materialele lângă uşă. De ce?
Acolo i-am găsit trupul.
Adică ar fi putut fi...
moartă când eram în casă?
- Sigur era acolo şi sigur era moartă. - Moartă. Da.
Doamne... o să mi se facă rău.
Nu, sunt bine. Bine.
Nu, nu sunt. Sunt bine.
Doamne, am iubit-o pe femeia asta. Am iubit-o.
Am îndepărtat lichefierea şi am dat peste ceva ce-ţi aparţine.
Nu ştiu ce e... un fluture, poate. Era în părul ei.
Lepidoptera e atrasă de mirosul de descompunere.
Poate c-a zburat puţin prea aproape şi a fost prinsă în capcană.
În loc să te gândeşti, mai bine ai fugi, l-ai clasifica şi te-ai grăbi.
Mă uitam la radiografii. Degetul acesta pare fracturat.
- Mâna scheletică sau cea cu carne? - Cea cu carne.
Fractura a avut loc aproape de momentul morţii. Ar putea indica o luptă.
O să iau probe de sub unghii ca să văd dacă găsim ceva.
Brennan. Bună, Scott. Ce mai faci?
Nu, n-am planuri de Ziua Îndrăgostiţilor. Când spui cină de ziua asta,
te referi la... o cină romantică sau... o masă normală între colegi?
Bine. Atunci nu, mulţumesc. Bine, pa.
- Mi-aş fi dorit să accepţi. - De ce?
Pentru că, atunci, ai fi motivată să te mişti mai repede.
Înţeleg că Ziua Îndrăgostiţilor...
înseamnă ceva pentru tine.
- Da? - Da. Ai ajuns la o vârstă
când orice bărbat trebuie tratat ca un posibil partener.
Nu sunt cu mult mai bătrână ca tine, şi am pe cineva.
Îmi pare rău. Sunt nervoasă.
Nu. Ai dreptate.
- E laptopul victimei? - Da.
Mă gândeam că ţi se va părea interesant. Când porneşte.
Trebuie să fie greu, nu?
- Ce, cazul? - Ziua Îndrăgostiţilor.
Atât de repede după despărţirea ta de Hannah.
- Nu chiar. - Serios? Nu chiar?
- Putem să ne concentrăm asupra cazului? - Niciun fel de durere?
S-a terminat, da? Între mine şi Hannah s-a terminat.
- Am trecut peste. - Bine.
- Ce vei face? - Nimic.
Ziua Îndrăgostiţilor nu e o sărbătoare.
E inventată de companiile de cărţi poştale şi de florari.
Poate că ar trebui să găseşti pe cineva cu care să nu faci nimic,
ca să puteţi face asta împreună.
Ia uite, veşti bune... s-a aprins.
Ce vrei să-mi arăţi?
Bine, unul din fişierele parolate.
"În caz că mor".
Clark a spus că probabil a avut un accident de maşină.
- Asta ar explica rănile. - Da. Sau...
"Dacă mi se-ntâmplă ceva, soţul meu a făcut-o?"
- Ştiai că e căsătorită? - Nu.
- Greg Bovitz? - Ce faci, omule?
Dacă-mi sperii caii, nu sunt responsabil de ceea ce se-ntâmplă.
- Te reţin un minut. - Doar atât am. Trebuie să fiu la o nuntă.
Desigur, mireasa se va plânge că miros urât caii, dar...
Soţia ta e moartă.
- Ce? - A fost ucisă.
- Eşti sigur că e Wendy? - Da, suntem siguri.
Nu-mi vine să cred.
- Eraţi despărţiţi, nu? - Temporar. Aveam unele probleme. De ce?
- Ce fel de probleme? - Asta.
Nu eram înnebunit după treaba asta cu nunţile.
- Se pare că tot nu eşti. - Sunt dresor de cai de meserie, da?
Locul meu e la o fermă. Dar încercam să rezolvăm problema.
Da. Cred că te simţi prost îmbrăcat aşa.
- De asta ai bătut-o? - Ce?
N-am atins-o pe Wendy. O iubeam.
Am găsit poza asta în calculatorul ei.
Spune că, dacă i se întâmplă ceva, să-i căutăm soţul.
Nu s-a referit la mine. E primul ei soţ.
Tom Barry. După divorţ, Wendy a luat un ordin de restricţie.
Şi-a montat unul din sistemele alea de alarmă sofisticate, da, omule?
Tipul ăsta era o figură.
- Ştii unde-l pot găsi? - Da.
Cimitirul Hillmount, a fost ucis într-o încăierare la un bar anul trecut.
Aţi vorbit cu ticălosul ăla bogat, Erickson?
- Erickson? - Da.
A speriat-o pe Wendy deunăzi. A apărut la ea acasă, ţipând,
spunea c-a depăşit bugetul, îi arunca lucrurile.
Oricum, Wendy era speriată.
Dacă ticălosul ăla a rănit-o, nu-mi pasă cât de bogat e...
- Mă ocup eu. - Dacă pot face ceva...
Te anunţ.
Bine, bine, cum merge? Tic-tac, tic-tac.
Nu mă ajută dacă vorbeşti aşa.
Îmi pare rău, dr. Saroyan îmi suflă-n ceafă. Îi pot spune ceva?
- Îţi pot spune ce nu e. - Şi eu... nu e un toaster.
Dar are nevoie de un "este" şi nu de "nu este".
Bine... şi eu vreau să plec de aici la fel de repede ca ea.
Trebuie să fac ziua asta memorabilă, în caz că uit una pe viitor.
Înţeleg. Şi Nora mă aşteaptă.
Ştii că femeia asta mă sună, şoptind şi respirând la telefon?
Mi-e foarte greu să mă concentrez la muncă.
- Serios? - Da.
Bine, bine. M-am gândit că e o molie sau un fluture,
dar celulele ar avea membrane, iar astea n-au.
Au pereţi stratificaţi, polarizaţi, ceea ce-nseamnă că e un fel de vegetaţie.
O să fac o electroforeză capilară şi o să te anunţ ce aflu.
- O să-i spun. - Înainte să pleci...
Chiar trebuie să fac ceva cu chestia asta de Ziua Îndrăgostiţilor.
- Îmi poţi da un mic feedback? - Sigur.
- Sunt onorat că m-ai întrebat. - Super.
- Ce e? - E o vază "în lacrimă" egipteană.
- O vază de Ziua Îndrăgostiţilor? - Da.
Le dădeau sclavilor faraonilor când erau îngropaţi cu el în piramidă.
- Ca să plângă în ele? - Pentru că erau trişti că a murit faraonul.
Cred că plângeau pentru că erau sclavi şi erau îngropaţi de vii.
Angela a văzut-o aici în magazinul de suveniruri.
I s-a părut tare. Are aproape 5.000 de ani.
- Magazinul muzeului? - Da.
Dr. Hodgins, nu.
- I-a plăcut. - Nu, nu, nu şi nu.
Asta nu e pentru Ziua Îndrăgostiţilor.
Bine. Cam deja a respins cerceii pe care i-am cumpărat.
- Ce a rămas? - Ştiu că n-am fost aşa apropiat de voi,
dar am observat cât de puţin.
- Şi? - Angelei nu-i pasă de lucruri.
Mai ţii minte poemul pe care i l-ai scris?
"Nu pot să-ţi vorbesc, dar mă gândesc la tine.
Când sunt singur, sau mă trezesc singur în miez de noapte,
Trebuie să am grijă să nu te pierd."
O repeta la nesfârşit. Era ca un cântec Kool and the Gang.
- Nu puteam să mi-l scot din cap. - Acela era Walt Whitman.
Cui îi pasă? Ea nu ştia asta. E din inimă, dr. Hodgins.
Doar dă-i ceva ce numai tu îi poţi da.
Crede-mă, de asta Nora încă mă sună
respirând greu la telefon după trei ani de când suntem împreună.
- Mersi, Clark. - Sigur.
Şi aminteşte-ţi, dr. Saroyan vrea să ştie ce sunt celulele astea stratificate acum.
Vază în lacrimă!
Doamne.
Uite-o.
- Cam. - Bună.
Bună, frumoaso care lucrezi cu morţii.
Dumnezeule. Şi bună, frumosule care lucrezi cu...
Eşti ginecolog, Paul, n-ar trebui să termin propoziţia.
Da... înţeleg. Ştiu că nu e bine
să te deranjez la muncă, dar am văzut florile şi m-am gândit la ziua de azi, la tine.
Mi-am pierdut controlul.
- Mă bucur c-ai făcut-o. - Da.
- Sper că nimic nu te va opri de la... - Nu. E doar o crimă mică.
- Un copil ar putea s-o rezolve. - Un alt doctor îmi ţine locul,
aşa că... suntem aranjaţi.
Suntem aranjaţi.
N-o să te sărut la locul de muncă, pentru că şi eu sunt un profesionist,
dar hai să închidem ochii să ne gândim o clipă
la cât de grozav ar fi dacă ne-am săruta.
Bine.
- Foarte drăguţ. - Da.
- Ar trebui să fie de ajuns până la cină. - Da.
- Ne vedem. - Abia aştept.
Dr. Hodgins face progrese.
- Şi tu? - Progrese.
- Frumoşi trandafiri. - Lasă pălăvrăgeala, dr. Edison.
Mişcă-ţi fundul şi rezolvă cazul.
Da, e o sărbătoare stupidă, dacă stai să te gândeşti.
Singurul lucru memorabil care s-a întâmplat pe 14 februarie
a fost Masacrul de Sfântul Valentin.
Nu, nu e singurul lucru, James Polk, în 1849,
a fost primul preşdinte care a fost fotografiat.
- Bine. - Oregon a fost acceptat în Uniune în 1859.
- Bones, înţeleg. - Alexander Graham Bell a aplicat
pentru patentarea telefonului său pe 14.
Niciunul din lucrurile astea nu e romantic. Asta spun.
Da, ştiu, dar Cam şi ceilalţi par destul de acaparaţi de idee.
- N-au decât să se bucure de asta, nu? - Da.
Da.
- Un buget e un buget, Raina. - Suntem bogaţi!
Ce contează dacă eu vreau un alt vin?
Da, suntem bogaţi pentru că eu nu arunc în vânt cu banii.
- Spune-i că nu e în buget. - Dle, n-am văzut ultimele calcule...
- Nu m-ai auzit? - Se pare că nu e în buget.
E ziua nunţii mele, pentru Dumnezeu. Vreau vinul ăla!
- Wendy a spus că e iubirea într-o sticlă. - Scumpo, am fost însurat de patru ori.
E ridicol să cheltui toţi banii ăştia pe o nuntă,
când probabil oricum nu va dura mult.
Te urăsc.
Mă scuzaţi, dle Erickson? Putem vorbi puţin?
Sunt ocupat să-mi căsătoresc copilul aici.
FBI. Avem câteva întrebări despre Wendy Bovitz.
Da, şi eu. Nu mai ştiu nimic de ticăloasa aia de câteva zile.
Nu le-ai spus că şefa ta e moartă?
- Wendy e moartă? - Nu voiam
să-i stric ziua ei specială... aşa cum ai făcut-o tu.
Vă rog să mă scuzaţi, trebuie să vorbesc cu furnizorul.
Când aţi văzut-o ultima dată pe Wendy Bovitz?
Nu ştiu. Cred că acum două zile.
- Ni s-a spus că aţi mers la ea acasă. - Da, îmi place să fac afaceri faţă-n faţă.
- A fost o discuţie aprinsă faţă-n faţă. - Depăşea bugetul. Profita de mine.
Îi promisese Rainei un soi de orhidee scumpe.
Nu-mi place să se profite de mine.
Îmi pare rău că Wendy e moartă, dar... Mă căsătoresc diseară.
- Putem face astea după? - Scumpo, du-te şi joacă-te cu rochia ta,
sau ce faceţi voi femeile înainte să vă măritaţi.
Te urăsc.
- Se pare că am nevoie de un avocat. - Da, aşa e.
Am examinat atent degetele fracturate pe care le-ai descoperit.
La unul apare o luxaţie în cadrul capsulei articulare.
- Ceea ce indică o luptă. - Exact.
Şi dr. Saroyan a găsit celule epiteliale sub una din unghii.
Destul pentru un profil ADN?
Da, mai are nevoie doar de un suspect cu care s-o compare.
Bine, mersi.
O să am nevoie de-o probă de ADN, dle Erickson.
Trebuie doar să iau o probă din interiorul gurii.
Mă vezi că mă uit la tine, nu?
Da. De fapt, îmi pot vedea reflexia în corneea dvs.
Bun, atunci să fie clar...
Asta nu se va-ntâmpla niciodată.
Bine. Mersi. Vrei mai întâi veştile bune sau pe cele rele?
- Ordinea e relevantă? - Unor oameni...
le place să afle mai întâi veştile rele, ca discuţia să se termine cu bine.
- Bine, care e vestea proastă? - Curtea refuză să-l oblige
pe Erickson să ne dea o probă de ADN, bazându-se pe ce avem momentan.
Te superi? Nu ţine de muncă.
Răspunde. O să stau aici.
- De Ziua Îndrăgostiţilor? - Ziua Îndrăgostiţilor?
Un agent de la Serviciul Secret de la sala unde merg.
Desigur.
Nu, nu e mama mea. Crede că eşti mama mea.
- Nu sunt mama ei. - Eu n-am mamă.
Pot să te sun eu ca să te refuz? Mersi.
Bine. Care e vestea bună, ca să terminăm discuţia pe o notă de fericire?
Erickson are un fiu în închisoare pentru folosire neloială a informaţiilor interne.
De ce e o veste bună? Se pare că întreaga familie e degenerată.
Bones, e o veste bună, pentru că ADN-ul fiului său e în CODIS.
Da, iar Cam îl poate compara cu probele de sub unghiile victimei
şi poate vedea dacă are suficiente alele în comun cu tatăl.
Vezi, începe mereu cu veştile rele, apoi la sfârşit spui veştile bune.
- Eşti fericită acum? - Sunt veşti bune.
- Eşti fericită? - Sunt fericită.
- Bună. Am venit să văd... - Ştiu. Tic-tac, tic-tac.
Îi poţi spune drei Saroyan că le fac cât de repede pot?
Şi o poţi asigura că fundul meu se mişcă.
Da, cred că avem puţin nervii întinşi.
Da, fac un mulaj al oaselor afectate ca să determin arma crimei.
Şi cât timp va dura?
Mai mult decât îi va lua drului Hodgins să analizeze compoziţia chimică a armei
de la frântura de os pe care am prelevat-o de la capăt.
Da. Deci vrei să plec şi să-l grăbesc pe Hodgins şi nu pe tine?
Da. Dar pot să te-ntreb ceva personal mai întâi?
Absolut.
Bine. Tu eşti o femeie cu o minte foarte deschisă.
- Va fi ciudat? - Nu, nu. Sigur că nu, sper.
Bine.
Nora mi-a trimis un mesaj cu cererea ei de Ziua Îndrăgostiţilor.
Şi te-ntrebi dacă pot să te acopăr ca să iei cadoul, nu?
Nu, dacă Cam află de asta, Clark, o să-mi facă zile amare.
Nu, nu, nu. Nu mă duc nicăieri.
Cererea nu e pentru ceva pe care să mă duc să-l cumpăr sau să-l rezerv...
Serios? Sunt curioasă.
E prima dată când ezit să-i dau Norei ceea ce vrea.
Pot refuza? N-am mai făcut-o până acum.
- E ilegal? - Nu, sigur că nu.
- Va durea? - Doamne nu.
- Şi o iubeşti? - Mai mult ca orice.
Atunci arată-i. Îţi garantez că asta vrea de fapt.
Despre ce e vorba?
Mulţumesc pentru ajutor, dră Montenegro.
Desigur, iubito. Te iubesc.
Erickson a realizat totul prin propriile puteri.
N-a terminat liceul, a luat cursuri în sudură, şi-a construit afacerea de la temelie.
Acum e printre primii furnizori de rafturi de pe Coasta de Est.
- E foarte impresionant. - Da, dar chestia cu oamenii aceştia
e că deseori sunt extrem de nesiguri şi egocentrişti.
- Da. - Asta înseamnă că pot fi foarte defensivi.
Vor ca toţi să facă exact ca ei.
- Ce, să-i ucidă când nu fac asta? - Îi lipseşte compasiunea.
Are tendinţa de a-şi da afară angajaţii când ajung să aibă un anumit salariu.
- Bine. Sweets, a ucis-o el? - Nunta fiicei sale, multă tensiune,
da, un om ca Erickson ar putea claca sub o asemenea presiune.
- Ce faci de Ziua Îndrăgostiţilor? - Ce legătură are asta cu restul?
- Nimic. Eram prietenos. - Da, nu mai fii.
Daisy a plănuit ceva special pentru mine, iar eu i-am luat...
E drăguţ, o zi bună şi ţie. Distracţie plăcută.
...un buchet de margarete.
Ce e?
La început, ca şi tine, am crezut că e o insectă înaripată, poate un fluture.
- Ce e? - Dar apoi am aflat că e floră, nu faună.
- Ce e? - E oncidium.
- Ce e? - De ce tot spui asta?
- Pentru că nu-mi spui ce e. - E orhidee.
Avea o orhidee în păr?
Sigur e o posibilitate, dar putea fi şi lovită în cap.
- Cu o orhidee? - Cred, aşa că nu-i spune drei Brennan,
dar tatăl miresei era furios că s-a depăşit bugetul pentru flori,
iar aceste oncidium... costă, scumpo.
Şi prin "scumpo", vreau să spun "dr. Saroyan."
Spui că tatăl miresei s-a enervat,
a aruncat cu o orhidee în ea, a înjunghiat-o, apoi a băgat-o în solar?
- O pot vedea. - S-ar putea întâmpla.
Bun. Acum, încă ceva. Tot ce-i iau Angelei e greşit.
- Ce fac? - Dr. Hodgins, avem un deadline.
Da, şi deadline-ul tău pentru Ziua Îndrăgostiţilor e exact la fel cu al meu.
Eu fac tot ce pot ca să termini până la deadline-ul tău.
De ce nu mă ajuţi? Uită-te la mine... sunt disperat.
- Ai dreptate. - Mulţumesc.
Dr. Hodgins, uită-te în jur.
Ai cea mai frumoasă cameră din Jeffersonian,
în afară de mucegai şi fungi şi târâtoare ciudate.
Vrei să spui că n-ai nimic
la care să fi lucrat, care n-ar fi un cadou grozav?
Vrei să mă faci să stau la muncă?
Dr. Saroyan, cred că trebuie să vedeţi ceva.
Sunt insultată că mă crezi atât de egoistă.
Asta te-ar putea ajuta să pleci de aici foarte repede.
Sună bine. Sunt gata.
Am venit aici să te caut şi n-am putut să nu mă uit la monitorul tău.
Înţeleg... le-ai aranjat pentru mine.
Acestea sunt rezultatele ADN ale ţesutului găsit sub unghiile victimei,
iar acesta e profilul lui Erickson Jr. din CODIS.
Se potrivesc.
Dacă aş fi meschin ca dr. Hodgins, m-aş încorona ca Rege al Laboratorului.
Nu te grăbi, dr. Edison.
Te pricepi la oase, nu la ADN. Nu se potrivesc.
Dar mostrele de ADN sunt compatibile 65%
la fiecare locus, indicând că sunt rude apropiate.
Da, e adevărat.
Bine, e un "da, e adevărat, dar..."
Dar nu e tatăl miresei. Nu e Warren Erickson.
ADN-ul arată că pielea de sub unghiile victimei aparţine unei femei.
Atunci e mama miresei.
Mama miresei e moartă de şapte ani.
E mireasa.
Trebuie să mă-mbrac. Nu pot să cred că-mi stricaţi ziua nunţii.
- O femeie a fost ucisă, Raina. - Şi asta e rău, ştiu...
dar eu încă sunt în viaţă, şi ar trebui să fie cea mai frumoasă zi din viaţa mea.
Îţi spun ce. Ne poţi răspunde aici la întrebări sau la secţie.
- Depinde de tine. - Bine, bine. Întreabă.
- Bine. De ce te-ai dus acasă la Wendy? - Ce? N-am fost.
Am găsit ADN-ul tău sub unghiile ei.
Treaba aia cu ADN-ul chiar e adevărată?
- Da. - Am fost acolo.
A spus că e disponibilă oricând
şi că tot ce-şi dorea era să am cea mai frumoasă nuntă din lume.
- Şi v-aţi certat. - Da.
Tata se dusese acolo să-i spună să scoată orhideele şi vinul,
iar eu le voiam, mai ales orhideele alea. Încă mai avea o mostră acolo.
Probabil aşa a ajuns petala de floare în părul ei.
Aşa că i-am zis că nu-mi pasă de tata şi c-ar fi bine să găsească o cale
să pună orhideele alea blestemate pe mese că altfel...
- Altfel ce? - Altfel...
Îmi sunam tatăl şi-l puneam să angajeze altă organizatoare,
iar ea n-ar mai primi un ban.
A-nceput să ţipe că deja a cheltuit
mii şi mii de dolari, dar i-am zis "Fir-ar să fie".
- Asta e agresiv. - Nu-mi place să fiu aşa.
Descendenţa e de vină.
Oricum, am luat telefonul să-l sun pe tata,
iar Wendy a-ncercat să mi-l ia, aşa că am început să ne certăm.
Am împins-o, iar ea m-a zgâriat, dar ne-am împăcat.
Pentru că ţi-ai primit orhideele.
Ştiu că sunt o ticăloasă, dar nu sunt o criminală.
Ai vreo informaţie din mulajul de microsil al rănii?
Am putut folosi coastele, la fel şi secţiunea coloanei pentru a recreea rana.
Am făcut o fotografie a mulajului şi am mărit imaginea.
Odată ce avem traseul, putem extrapola forma armei,
şi cu ajutorul Angelei, putem lua toate elementele descoperite,
şi avea o imagine tridimensională a armei crimei.
- Grozav. Ce e? - N-am idee.
Asta e o dezamăgire.
Da, am verificat în numeroase baze de date şi n-am găsit arme care să se potrivească.
Marginile rugoase sugerează că a fost lucrată manual.
M-ar ajuta dacă mi-ai spune din ce e făcută arma.
O să-i spui drei Saroyan că eu sunt piedica investigaţiei, nu?
Nu, doar dacă e absolut necesar.
Nu, n-o s-o faci. Nu va fi vina mea aici.
Hodgins a primit rezultatele urmei găsite în rană.
Arma a fost făcută din fontă.
Ce vrei să spui, a fost înjunghiată cu o tigaie?
Hodgins n-a putut găsi nicio armă făcută din fontă.
Brennan. Bună, Jean-Paul.
- Jean-Paul? - Da, sună grozav, dar nu pot...
Nu pot merge la Montreal în seara asta. Îmi pare rău. Bine, pa.
Mi se pare puţin insultător că ei cred c-aş fi disponibilă în ultimă fază.
- Eşti. - Dar ei nu ştiu, şi eu am ales, ca şi tine.
E o sărbătoare stupidă.
- Nici băncile nu sunt închise. - Sunt de acord cu tine.
Chiar e o sărbătoare stupidă. Cred că voi trece pe la poligon. Mi se pare potrivit.
În onoarea Masacrului de Sfântul Valentin?
Nu m-am gândit la asta, dar da, aşa e.
Pare amuzant.
Booth.
Bine, grozav. Alibiul Rainei Erickson e bun.
Era la un bar cu prietena ei, se distra pentru ultima dată.
Cam vrea să ştie dacă ai destule, ca să plece.
Sigur sunt aproape. Am găsit un alt fişier parolat pe calculatorul lui Wendy.
Articolele încorporării pentru afacerea lui Wendy.
- Şi? - Îi lasă asistentului său, Darren,
50% drept de proprietate şi, reţine, drepturi de supravieţuire.
Stai puţin. Dacă Wendy moare, Darren moşteneşte întreaga afacere?
Nu ştiu ce crezi tu, dar ăsta mi se pare a fi un motiv pentru crimă.
Da.
Wendy era prietena mea, dar şi cea care-mi punea mâncare pe masă.
Se pare că ţi-a lăsat şi mai multă mâncare, amice.
- Îmi pare rău. Ce? - Wendy ţi-a lăsat afacerea prin testament.
Da? Totul?
Ştii că recent ţi-a transferat jumătate din afacere?
- Dumnezeule. - Asta pare foarte sincer.
Sau poate se simte vinovat c-a ucis-o.
Mi-a spus c-are o surpriză pentru mine de Ziua Îndrăgostiţilor,
dar asta întrece orice.
Doamne, o iubeam pe femeia asta.
- Ai spus asta de multe ori. - Nu, o iubeam.
Ştiţi, o iubeam cu adevărat.
Romantic. Sexual.
Credeam că eşti homosexual.
Mi se spune des.
Ştiu că par a fi Jane, dar nu, sunt Tarzan.
Sunt aşa de când eram mic. A avut exact două avantaje.
Unu, mi-o puneam destul de des în liceu.
Iar celălalt lucru, cariera. Organizez nunţi.
Cred că puteam să fiu coregraf, dar îţi trebuie talent pentru asta.
De asta te-a angajat Wendy?
M-a angajat pentru că sunt foarte bun la ce fac,
dar da, ea... a presupus că sunt gay până într-o noapte,
am băut multă şampanie.
Homo, hetero sau între şi între, sigur ai cel mai bun motiv.
Moştenirea companiei? Foarte dulce, dar... să fim serioşi.
Fără Wendy, compania nu valorează mult.
Ea e faţa, personalitatea. Eu doar muncesc.
Booth? Hodgins şi Angela au trimis o imagine
a cum arăta arma crimei.
Stai puţin. Aia e... scoate-o.
Scuză-mă. Valorează 7.000$...
Ia uită-te la asta. Aproape mă păcălisei pentru o secundă, amice.
Dar acum nu mai. Eşti arestat.
Am verificat e-mailurile victimei şi am aflat că cineva i-a folosit computerul
ca să-şi verifice e-mailurile cu 38 de ore înainte să-i găseşti cadavrul.
Asta ar fi foarte aproape de momentul morţii ei. Cine a fost?
Greg Bovitz, soţul victimei.
- Bovitz deja a recunoscut c-a fost acolo. - Dar şi că i-a folosit computerul?
Nu putea fi altcineva?
În cele 20 de secunde în care şi-a verificat e-mailul?
- A intrat? - Da.
Ar fi aflat că soţia sa i-a cedat jumătate din afacere partenerului ei.
- Bones. - Aici erai.
Am găsit sângele victimei pe arma crimei, dar Hodgins a găsit altceva.
- Ce altceva? - O substanţă uleioasă.
- Altceva? - Uită-te.
Bine, mă uit. Serios?
După atâta timp, te aştepţi să ştiu ce spun chestiile astea?
E un compus ce conţine copite, gudron,
saligari, silicon şi ulei de eucalipt.
Sunt termeni generici, nu toţi ştiinţifici.
Nu mă face să te rog. Ce înseamnă asta?
E ulei pentru copitele cailor.
Soţul victimei are cai.
Duce mirese şi miri în trăsura sa.
El a ucis-o. Bine, înţeleg.
Dar proba asta nu e suficientă ca să-l arestăm, dar să-l şi condamnăm.
Dar statistic, e singurul suspect viabil.
Bones, e vreo şansă ca actoria ta să fi devenit mai bună în ultimii doi ani?
Da.
Ce rol voi juca?
Darren Hargrove nu e gay? Asta e o prostie. Sigur e gay.
Îţi spun ce. Suntem convinşi că soţia ta avea o aventură.
Da, nu... nu cred. Crezi că Darren a ucis-o?
Am o altă teorie. Care crezi că e motivul principal al unei crime?
Ar fi banii sau gelozia?
- Vreau un avocat. - Bine.
Bine. Nu trebuie să vorbeşti.
E dreptul său, dar... poate vrei s-asculţi.
- Mulţumesc, Bones. - Asta e arma crimei.
Pe arma crimei e acelaşi ulei folosit de tine la calul tău.
- Oricine poate cumpăra ulei pentru cai. - Ulei pentru cai şi...
ADN-ul tău unde l-ai ţinut când ai înjunghiat-o.
Bine, uite ce. Dă-ne ADN-ul tău, poate eşti nevinovat.
Dacă n-o faci, sigur eşti vinovat. Ce va fi?
Nu e drept.
- Ce? - Sunt o profesionistă ce lucrează în poliţie.
Am văzut de toate, dar asta... asta e nedrept.
- Eşti ca Heathcliff. - Cine e Heathcliff?
Heathcliff din... "La răscruce de vânturi".
Heathcliff era un bărbat adevărat, dar neînţeles, forţat să fie altceva.
Modul în care a trebuti să renunţi la ce visai ca să conduci o trăsură.
Îmi pot doar imagina cum e.
Apoi, femeia pentru care ai făcut totul... merge
şi-i dă inima şi afacerea unui alt bărbat.
Nici măcar un bărbat adevărat. Nici pe jumătate nu e.
Pe el ar fi trebuit să-l ucid. Nu pe Wendy.
- Am fost foarte bună. - Al naiba de bună!
- Al naiba de bună. - Am minţit şi legat de ADN.
Am fost foarte bună.
Mulţumesc.
Florile erau de ajuns, Paul.
Vino aici.
Ce pot să spun? O Zi a Îndrăgostiţilor fericită.
Hai să mergem.
Ceva-mi spune că nu e o cutie de bomboane de ciocolată.
Nu. Stai. De ce? Asta-ţi doreai?
- Nu trebuie să-mi dai un cadou. - Nu, chiar trebuie.
Doar aşa-ţi pot arăta ce cadou ai fost pentru mine.
Doamne, ai lucrat toată ziua la asta?
Cam aşa. Bine, deschide ochii.
E aici...
Eu l-am făcut.
- Miroase-l. - Bine.
Miroase a trandafiri.
E un mucegai mucilaginos hibrid.
L-am combinat cu ADN de trandafir.
- Tu l-ai făcut? - Da.
Se cheamă Angelicus montenegris,
şi va fi foarte celebru în anumite cercuri.
Ar fi trebuit să iau vaza în lacrimă, nu?
Cred că nu.
Clark, scumpule, te simţi bine acolo?
Clark?
Nu e niciun Clark aici, scumpo.
Sunt eu, Cupidon, zeul iubirii.
Scumpule, va fi o Zi a Îndrăgostiţilor foarte fericită.
Nu. Ai arcul cu tine.
- Unde ţi-e săgeata? - Chiar trebuie să-ntrebi?
Te iubesc.
Bones, ce faci aici?
Ăsta e cadoul meu de Ziua Îndrăgostiţilor pentru tine.
Haide, Bones. Ţi-am spus.
- Deschide-l. - Ce e?
Deschide-l.
Nu. Ce?!
Mereu mi-am dorit să trag cu una din astea.
Mi-ai spus că ziua asta se referă
la masacrul din ziua Sfântului Valentin pentru tine, aşa că m-am gândit...
E o idee bună? Le-am luat de la expoziţia Roaring a anilor '20.
E o idee grozavă.
- Eşti gata, Bones? - Gata.
Ia de aici, şobolanule!
Da, ia de aici, şobolanule!
Am reuşit, mamă! Sunt deasupra lumii!
O zi a Sfântului Valentin fericită, Booth.
Ia de aici!
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro