E atât de întuneric.
Toţi noii vameşi încep pe tura de noapte. Obişnuieşte-te.
Tot ce trece de stânca aia e Canada. Asta e tot ce trebuie să ştii.
Atât timp cât nu uiţi să-ţi iei izmenele, e floare la ureche.
- Dar contrabandiştii sau teroriştii ? - Aici nu eşti în Mexic, băiete.
În cel mai rău caz, dai peste un Mohawk ce trece bere la graniţă, ca să evite taxele.
Unde vă antrenează?
Nu poţi nici să mergi fără să te-mpiedici de propriile picioare.
Alea nu-s picioarele mele!
La naiba.
Voi avea multe dosare de întocmit.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Tocmai am primit o scrisoare prin care am fost acceptat la Columbia.
- Felicitări. La ce? - Literatură franceză.
Îmi spui cumva pe ocolite că vrei să-ţi schimbi viaţa radical?
Da. Şi îmi schimb numele în Michelle Welton.
Dumnezeule.
Fiica lui Cam a fost acceptată la Columbia.
- Da. - Stai. De ce i-ai deschis scrisoarea?
Era printre ale mele, deoarece Cam a pus să fie trimisă aici.
Michelle n-ar da adresa ei ca să vină exact la...?
Cam a înscris-o pe fiica sa la Columbia fără ca ea să ştie.
Pentru că nu voia să meargă la şcoala aia mică din Maine.
Scumpule, nu aşa se cresc copiii. Nu vom face niciodată aşa, promite-mi acum.
- Ce fac acum? - Dă-i-o lui Cam.
- Să spun ceva? - Nu, nu te priveşte.
- Pot să mă uit la ea dezaprobator? - Desigur.
Asta e una din cele bune.
Ce e asta?
- Ai ceva de zis despre asta? - Angela spune că nu.
- Dar asta e o privire de dezaprobare. - Înseamnă ceva ce intră-n discuţie?
Michelle e hotărâtă să meargă la o facultate de stat
din Mongolia ca să fie cu prietenul ei.
Aţi găsit 11 picioare până acum?
Da. Partea cu steguleţele galbene e a noastră.
Restul e al canadienilor.
Dacă nu cumva a plouat cu picioare, sigur au fost purtate la mal.
Da, agentul meu s-a împiedit de unul azi noapte.
Cred c-o să aştept acolo, dacă n-aveţi ceva împotrivă.
- Da, sigur, du-te şi ia-ţi o gogoaşă. - După mărime, i-a aparţinut unui bărbat adult.
Dat fiind libertatea de mişcare a încheieturii metatarsofalangiană,
aş spune că avea undeva între 18 şi 50 de ani.
Grozav. Aşa restrângem căutarea la cam 50 de milioane de oameni.
Da, pare să fie o pereche.
Grozav. Două gata, mai avem 11.
Mai avem nouă. Ghetele astea sunt goale.
Bones, pe cât pariem că ghetele alea îi aparţin bărbatului descuţ de acolo?
O să văd dacă mărimea ghetelor i se potriveşte necunoscutului nostru, da?
Ştii, când te duci acolo, fii drăguţă. Sunt canadieni.
Te referi la generalizarea conform căreia canadienii sunt politicoşi?
- Da. - Mă scuzaţi.
Dr. Douglas Filmore. Sunt aici să examinez picioarele.
- Îl cunosc, Booth. - Pe cine?
Pe el. Dr. Filmore.
Ce mai faceţi?
- Dr. Brennan, a trecut ceva timp. - Da.
Scuzaţi mâna stângă. Am probleme cu dreapta.
Şi dvs sunteţi aici să examinaţi rămăşiţele?
Da.
El e agentul special Seeley Booth, FBI. Suntem parteneri.
- Mă bucur să vă cunosc. - Plăcerea e a mea.
- Ce s-a întâmplat cu braţul dvs? - Era 9 mai, joia.
Eram în birou, citeam, şi mâna mea dreaptă n-a mai mişcat.
- Doctorii nu-şi dau seama de ce. - E foarte greu. Îmi pare rău s-aud asta.
Ca şi coincidenţă, terminasem de citit
respingerea amănunţită făcută de dr. Brennan,
a încercărilor mele de a-mi face cunoscut domeniul
de Consiliul Cercetătorilor Criminalistici.
Lucrez extrem de mult ca să fiu amănunţită.
Mă simt împlinită când cineva observă. Mulţumesc.
- Cu plăcere. - Cu ce spuneaţi că vă ocupaţi?
Dr. Filmore îşi spune podiatru judiciar,
deşi nu e o disciplină recunoscută oficial.
Da, sunt doar un podiatru acreditat, care ajută profesioniştii din poliţie,
dând o analiză podiatriacă precisă investigatorilor criminalişti.
Dar vă mulţumesc că m-aţi corectat, dr. Brennan.
Cu mare plăcere.
Îmi puteţi spune de cât timp sunt picioarele acestea în râu?
Nu. Trebuie să iau toate picioarele la Jefferson pentru a fi examinate.
Mă scuzaţi.
Mă scuzaţi. Sunteţi bun să-mi arătaţi graniţa internaţională?
Exact de la acea piatră de acolo până la piatra de hotar şi exact peste râu.
- Înţeleg. Îmi pare rău atunci. - Bine. Amice, ar trebui să cooperăm aici.
Îmi pare rău, dr. Brennan, dar în ceea ce ne priveşte,
acestea sunt picioare canadiene, şi astfel, vor fi examinate
de un podiatru obişnuit şi banal.
Grozav. Acum uite ce ai făcut. Mulţumesc.
Bones - Sezonul 6 Episodul 17 - Picioarele de pe Plajă
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
- Brennan a zis că victima e jucător de golf? - Da.
Din radiografiile picioarelor?
Se pare că osteomorfoza tartliciusului său metaspaţial o dovedeşte.
Ai inventat cuvintele alea.
Dacă vrei adevărul, va trebui să citeşti articolul podiatrului.
Cel respins de Brennan?
Booth spune că l-a respins atât de rău că i-a paralizat mâna.
Serios?
Atunci de ce l-a rugat să lucreze cu noi la caz?
Pentru că are restul picioarelor pe care le vrea Brennan.
Vorbind din prisma juridicţiei, acele picioare sunt canadiene.
Picioare secţionate.
- Canadienii le pot păstra. - Nu, n-au fost secţionate.
Picioarele au căzut de pe trupuri
când erau în apă, şi, apoi, pantofii oarecum le-au făcut să plutească.
Mi se pare mie sau picioarele astea... miros ca o sală de gimnastică proastă?
Put serios, nu?
Bine, dacă erau în apă, mirosul de transpiraţie n-ar fi dispărut?
Absolut.
Ghetele astea n-au fost purtate de cineva din râu,
ci mai degrabă de cineva care a întâlnit aceste picioare.
E suficientă transpiraţie în gheată ca să extragem ADN?
Piciorul uman transpiră cât o ceaşcă în medie pe zi.
Ştii, sunt unele lucruri, pe care chiar nu vreau să le ştiu.
Dr. Filmore a primit aprobarea guvernului canadian să lucreze cu tine.
- Ar trebui să ajungă azi cu picioarele. - Grozav.
Am citit articolul pe care l-ai scris.
- E destul de bun, nu? - Booth are dreptate, trebuie să-i ceri scuze.
- Ce? - I-ai subminat munca de-o viaţă.
L-ai respins şi ai ridiculizat noţiunea sa de podiatru judiciar.
A trebuit, altfel am avea dermatologi criminalişti, chiropractori criminalişti.
- Unde s-ar fi sfârşit? - L-ai paralizat pe tip, Bones, da?
Dr. Sweets a făcut cercetări şi o să facă psihiatrul cu tine.
- O să facă pe psihiatrul cu ea. - Vă aliaţi împotriva mea?
Paralizia sa pare a fi o tulburare de conversie.
Un eveniment traumatic important ce creează un conflict psihic.
Persoana converteşte acea suferinţă intrapsihică în simptoame fizice
ca mod de a rezolva o problemă la care nu face faţă emoţional.
- Exact. Ce-a zis el. - Şi e vina mea că nu face faţă vieţii sale?
- Nu-nţelegi, nu, Bones? - Deloc.
Am identificat ADN-ul din gheata cu transpiraţie.
Fost puşcăriaş canadian cu probleme mentale. Pare să fie rândul tău.
Mă ocup de asta.
Uneori, nu ţi-ar plăcea să fii o persoană
ca restul şi nu cineva care paralizează oameni?
Cei care spun adevărul mereu au fost judecaţi aspru.
Copernic, Galileo.
Accept asta ca ceva la care trebuie să fac faţă.
Bine, deci coloanele goale sunt pentru picioarele canadiene.
Exact. După Booth, vecinii noştri de la nord au două perechi şi două picioare separate.
- Bine, deci opt victime în total. - Până acum. Doar picioare, fără trupuri.
E ca şi cum n-ai avea vocale într-un joc de Scrabble.
În interiorul ghetelor sunt urmele unui reziduu lipicios, un fel de proteină insolubilă,
aşa că am verificat-o în spectrometrul de masă.
Era pânză de acarieni.
Până identific specia tot ce ne va spune
e că victimele erau toate în aceeaşi locaţie înainte să fie aruncate-n apă.
Ne-ar putea spune unde au avut loc crimele?
- Eşti uimitor. - Şi tu la fel.
Nu, nu. Nu aici. Nu peste picioare.
Iertaţi-mi deranjul, dar o caut pe dr. Brennan.
Trebuie să fiţi dr. Filmore.
Bună. Sunt Angela Montenegro. Veniţi sus.
Mulţumesc.
Salut, scuze. Jack Hodgins.
Mă bucur să vă cunosc. Am auzit aşa multe despre tine.
- Plăcerea e a mea. - Dr. Saroyan.
Iertaţi-mă.
Bine aţi venit. Nu eram sigură că veţi veni.
- De ce? - Din cauza...
Ştiţi...
M-am gândit că e drept să-mi folosesc expertiza pentru a ajuta la rezolvarea acestei crime.
- Frumoşi pantofi. - Mulţumesc.
Mărirea medie a protruziei
fundului unei femei e de 25% când poartă pantofi cu toc.
Bine.
Din cauza acestui lucru am prins un criminal în Manitoba.
- E foarte impresionant. - Nu, nu, nu.
Sunt expert doar într-un sfert din oasele corpului uman, ceea ce mă face
un sfert din expertul care e dr. Brennan.
Eu n-aş spune asta.
N-am spus-o. O citez pe dr. Brennan.
Bine. Hai să vedem picioarele.
Foarte interesant. Foarte, foarte interesant.
N-am ucis pe nimeni.
Îmi plac căţeii şi fluturii.
Doctorii de la Institutul de Sănătate Mentală Dorchester mi-au spus
că aproape ai orbit un alt pacient cu detergent de rufe.
Mi-a luat stafidele din budinca de orez.
Cu degetele, omule! Tu ce-ai fi făcut?
Ţi-am găsit ADN-ul la locul crimei, Bernie.
N-am idee despre ce vorbeşti.
Ţi-am găsit ghetele lângă râu.
De acolo ţi-am luat ADN-ul, exact de lângă o grămadă de picioare.
- Ne poţi spune de unde au venit picioarele? - Nu ştiu, omule.
Poate le-a scuipat un peşte.
Am găsit măsura potrivită la pantofi, şi... i-am luat din picioare.
- Pur şi simplu? - Nu. Am vomitat înainte.
Când s-a întâmplat mai exact schimbul de pantofi?
- Opt... acum opt zile. - Mă tem că avem nevoie de acei pantofi.
Dar... omule, eu... abia am reuşit să mă-ncalţ în ei!
Nu, nu-i lăsa pe americani să-mi ia pantofii. Te rog.
Chiar dacă e o diferenţă de jumătate de măsură între picioare, par să se potrivească.
60% din oameni au mărimi diferite la picioare,
şi 80% din ei au piciorul stâng mai mare.
E un adevăr cunoscut.
Nivelul descompunerii sugerează că victima a murit cam acum două luni.
Am stabilit asta deja. Toate victimele au murit acum o lună sau trei.
Sunt striaţii în vârful talusului piciorului drept.
Spre deosebire de celelalte picioare, care s-au dezarticulat normal,
piciorul acesta a fost tăiat.
Când victima era încă în viaţă.
- Aş fi observat asta, desigur. - Desigur.
Sper că vă veţi simţi bine aici, dr. Filmore.
Mulţumesc. Sunt sigur că va fi.
Colegii mei m-au încurajat să...
să-mi cer iertare.
Le-am spus că nu mi-ai cerut să-mi cer iertare.
Nu s-ar cuveni să cer asta.
Exact. Chiar n-am idee despre ce vorbesc. Mă bucur că şi tu crezi asta.
Sweets a sunat să spună că picioarele au ajuns pe ţărm cel puţin acum opt zile.
Am verificat graficul Serviciului Naţional de Meteorologie.
Mi-au dat graficele ploilor şi vânturilor,
care mi-au permis să determin originea picioarelor.
- E foarte impresionant. - Da, toţi de aici sunt extraordinari.
Bine. Picioarele au venit de aici, de lângă râul St. Regis.
Universitatea din Hogansburg, New York.
Hogansburg.
Ştiu ce s-a întâmplat.
Stai...
O fermă de cadavre?
Universitatea din Hogansburg are unul din cele trei institute de cercetare
unde antropologii judiciari pot studia descompunerea cadavrelor după moarte.
Bine, spui că au un câmp cu oameni morţi.
Unii sunt pe câmp, alţii în apă, alţi spânzuraţi, alţii în foc...
Pun rămăşiţele în medii diferite şi văd cum se descompun.
- Bine, pare a fi o şcoală foarte frumoasă. - Ştiu.
În fine, a fost o furtună acum opt zile,
şi o parte din fermă a fost inundată, şapte cadavre ajungând în râul St. Regis.
Bun, deci atunci stăm bine.
N-a fost ceva necurat la mijloc, în afară de oamenii ciudaţi care se joacă cu cadavrele.
Nu chiar. Profesorul a spus că şapte cadavre au dispărut.
Dar avem picioarele unei a opta persoane. E o omucidere.
Universitatea ne-a trimis aceste fotografii ale rămăşiţelor pierdute în inundaţie.
Deja am identificat căror rămăşiţe le aparţin picioarele.
- A fost rapid. - Dar aceste picioare...
Judecând după descompunere, stabilesc timpul morţii aproximativ acum două luni.
- Bine. Chiar a fost victima unei crime. - Dr. Brennan ar putea spune
că era în viaţă, dar fără picioare,
deoarece, fără restul rămăşiţelor, n-avem nicio dovadă tangibilă a morţii sale.
Tocmai am primit pantofii luaţi de vagabond.
- Frumoşi. - Nu?
Ediţie de lux, a 25-a aniversare, "Platinum Kick Parkour."
Se vând cu 2000$.
Acum analizez reziduurile din pantofi să văd dacă sunt la fel cu celălalt pantof.
Ca să identificăm victima, va trebui să vedem dacă sunt, într-adevăr, pantofii lui.
Pot folosi software-ul de reconstrucţie de pe computerul tău?
Trebuie să construim o imagine a piciorului ca să reprezentăm contururile lor,
şi apoi putem identifica urmele lăsate în adidaşi.
Cine ar plăti două mii pentru adidaşi?
Oamenilor le place să-şi răsfeţe picioarele şi pe bună dreptate.
Picioarele sunt cele care ne separă de umanoizii mai puţin dezvoltaţi.
- Dar creierul? - Îmi place să cred că faptul
că mergem drept e motivul pentru care creierul s-a dezvoltat.
Băieţi, e un număr de serie pe limbă.
Desigur. E ediţie limitată.
Dacă putem confirma că aceşti pantofi aparţin acestor picioare,
putem căuta după numărul de serie numele proprietarului.
Dră Montenegro, pui imaginea 3-D a piciorului în pantof?
Da.
Da. Sigur sunt pantofii victimei.
Tocmai... m-ai depăşit.
Eu... el... noi... Dumnezeule.
Bine. Tot ce am prins printre suspine...
- Derrick te-a părăsit? - Da!
Pentru că... n-ai vrut să faci sex cu el sau...?
- Nu asta a spus. - Ce a spus?
Că nu vrea să se trezească peste zece ani
şi să-şi dea seama că s-a dedicat unei singure persoane prea devreme.
- Are sens. - Ce?
- Are... dens. - Ştii ce-nseamnă asta, nu?
Că poţi ieşi cu alţi băieţi?
Ăsta nu e... răspunsul corect.
Nu pot merge la aceeaşi facultate ca Derek.
Corect. Serios?
Sigur că nu.
Nu-ţi face griji, ne gândim noi la ceva.
La ce? Nicio şcoală nu mai acceptă aplicaţii.
Am o idee.
Hodgins a stabilit că picioarele misterioase aveau aceeaşi pânză de acarian
găsită pe celelalte picioare ce lipsesc de la fermă.
Victima murit acum două luni. N-a fost raportată dispariţia nimănui.
De aceea e nevoie de o analiză mai amplă,
- nu doar a picioarelor. - Da, Doamne.
Nu te vei opri deloc până ce tipul canadian cu picioarele
- nu e paralizat din cap până-n picioare. - Tu ai accepta un agent specializat
în crime ce se petrec doar în februarie?
- Bine, asta e diferit. - Nu şi pentru mine.
Am auzit că au peste 60 de cadavre în descompunere aici.
E captivant, nu?
Uite, lichefierea ţesuturilor e aproape de sfârşit.
Uită-te la ăla!
Organismele anaerobe din tractul gastrointestinal
au început proliferarea microbiană.
- Nu e uimitor? - Nu. Asta e dezgustător.
Bine. Aici e un scenariu al descompunerii în gunoi.
Uită-te aici, Booth!
Probabil stabilesc timpul descompunerii
într-un mediu umed când cadavrul stă direct în soare.
A-nghiţit un şobolan? I se mişcă stomacul.
Booth, dă-te înapoi! Înapoi!
Fantastic!
- Ai văzut asta, dr. Brennan? - Da!
Rar apuci să vezi lasceraţii din cauza dilatării de acest fel!
Profesore Peter Simpkins, el e partenerul meu, agent special Seeley Booth.
Mirosul.
Asta ar fi o combinaţie a fierii şi gazelor din tractul digestiv.
Bună, sunt Norman Hayes, doctorand. Mă bucur să vă cunosc, dr. Brennan.
- Desigur. - Credeţi că ne putem muta puţin?
Desigur! Am înţeles că aţi recuperat picioarele a şapte victime ale inundaţiei.
- Am mai găsit o pereche. - Încă o pereche?
Probele sugerează că victima era în aceeaşi locaţie ca rămăşiţele dumneavoastră.
Credeţi că cineva a fost ucis aici, la fermă?
- Încă mai pute. - Desigur.
Trebuie să examinăm zona afectată de inundaţie.
- Norman vă poate arăta, după ce vorbim. - Ar fi o onoare.
- Dr. Filmore. - Da.
Sunt dr. Lance Sweets. Sunt psiholog în cadrul FBI.
Acum că dr. Brennan are picioarele, te-a trimis să mă declari mental nepotrivit?
Nu. Nu, nu. Am venit de bună voie, să văd dacă pot fi de folos.
Vii într-un mediu nou...
Şi ai auzit de braţul meu, şi, ca psiholog, eşti fascinat.
- Nu, eu... - Sunt obişnuit cu asta, dr. Sweets.
Dar am fost la psihologi, psihiatri, neurologi, reumatologi
şi nimeni nu mi-a putut da un răspuns.
Nu vreau să fiu brusc, dar trebuie să mă-ntorc la muncă.
Poate că psihologii la care ai fost nu erau aşa familiari cu dr. Brennan ca mine.
Ştii, pretinsa sa insensibilitate şi cruzime emoţională sunt doar modul său
de a face faţă incapacităţii de înţelegere sau empatie cu sentimentele altor oameni.
Şi crezi că, dacă-mi va părea rău de ea, braţul meu va fi mai bine.
Nu, am vrut să spun doar că o înţelegere clară
a situaţiei ar putea fi benefică.
Bine, ştiu că trebuie să munceşti, dar dacă vrei să vorbim, sunt la mine în birou.
St. Regis n-a inundat aşa rău de 400 de ani.
Ideal ar fi să n-avem proiecte aşa aproape de râu,
- dar rămânem fără teren folosibil. - De ce?
Odată ce un corp descompus într-o anumită zonă,
trebuie să rămână neatinsă înainte ca următorul scenariu de descompunere să fie iniţiat.
Mă scuzaţi. Brennan.
Am identificat victima. Am căutat numărul de serie de pe adidaşii săi.
- Stai, adidaşii au numere de serie? - Cei de 2000$ au.
Booth, victima avea adidaşi ce valorau 2000$.
2000$? Costă mai mult ca prima mea maşină.
Au fost cumpăraţi de un puşti pe nume Dylan McEllroy.
Era doctorand la universitatea din Hogansburg.
- Mersi, Ange. - Sigur.
- Cunoşti un student pe nume Dylan McEllroy? - Da. E în programul nostru de doctorat.
Dumnezeule, el e decedatul? Credeam c-a renunţat.
Ai idee cum de-şi permitea adidaşi de 2000$?
Nu ştiu. Dylan putea purta bucăţi de miel în picioare,
dacă nu se descompuneau... sigur nu aş fi observat.
E îngrozitor.
Colegul de cameră al lui Dylan e un puşti pe nume Kent Durham.
Acum urmrează o pereche de Air Glides,
ediţie super limitată, livraţi doar în Japonia.
Licitaţia începe de la 300$.
Avem 300$ chiar aici, 300$. Dar 320$?
- Avem 340$. 360$, se oferă? - 340$.
- 360$. - 360$ chiar aici. Dar 380$?
- 380$. - 380$? Aud 400$?
O dată, de două ori. Vânduţi, tipului cu hanoracul galben.
Veniţi, nu fiţi timizi. Avem o ediţie limitată de Quick Strike, unici.
Următoarea pereche e Platinum Kick Pro.
- Licitaţia începe de la 150$. - Cum te cheamă, puştiule?
- De ce? - De ce?
Pentru că guvernul federal vrea să ştie de ce. De asta.
Kent Durham.
Kent, adidaşii aceştia îi aparţin cumva lui Dylan McEllroy?
Vă pot răspunde mai târziu?
Adidaşii ar fi un motiv inedit pentru crimă, Booth.
- Crimă? - Dylan e mort.
- Staţi. Nu e ceea ce pare. - Mie mi se pare
că vrei să vinzi colecţia de adidaşi a colegului tău mort.
Bine, e ceea ce pare. Nu e ceea ce credeţi.
Trebuie să recunoşti că pare destul de suspect.
Dylan a întârziat două luni la plata chiriei.
Vindeam adidaşii ca să recuperez banii pe care mi-i datora.
Varietatea e fascinantă. Cred că simbolizează credinţă tribală.
Sigur e o marcare a statului şi ierarhiei, bazându-se pe marcă şi model.
Hai să ne-ntoarcem la colegul tău de cameră mort, da?
- De ce nu i-ai raportat dispariţia? - Nu ştiam c-a dispărut.
Dispărea săptămâni întregi în călătoriile după adidaşi.
Japonia, Australia... Şi am stat la prietena mea.
Tot ce ştiu e că Dylan îmi era dator cu mulţi bani
şi m-a înşelat cu un computer şi un sistem audio pe care i l-am vândut.
De unde lua bani?
Bine, uite. N-am avut nimic de-a face cu asta. Jur.
- Cu ce? - Probabil le ţinea în cameră, dar...
Ce puteam face? Nu sunt poliţist. Nu i-am stat în cale.
Făcea trafic de droguri.
Pânza de acarieni pe care am găsit-o pe picioare şi pe adidaşi
provine de la Oligonychus ilicis.
Pânza aia e ca Velcro. Orice particulă s-ar lipi de ea.
Exact. Aşa că am luat mai multe probe,
şi le-am analizat cu microscopul pentru scanarea electronilor.
- Pare a fi polen. - Polen de cannabis sativa.
Marijuana.
Nu recoltau doar cadavre la ferma de cadavre.
Da, sigur victima făcea asta.
Booth a spus că făcea trafic de droguri. Acum ştim unde le creştea.
Te simţi ca acasă aici? Ai nevoie de ceva?
Nu, mulţumesc. Sunt bine. Mulţumesc.
Acum eşti în America.
E-n regulă să te enervezi pe dr. B. Poate face faţă.
Mulţumesc.
I-ai falsificat aplicaţia lui Michelle şi i-ai depus dosarul la Columbia?
Ai putea să n-o spui ca şi cum aş fi ucis trei oameni?
Te-ai gândit la persoana care n-a intrat pentru că tu ai trişat?
Bine, sunt o persoană îngrozitoare. Recunosc asta.
- Dar nu de asta sunt aici. - Glumeşti.
Am nevoie de sfatul tău pentru cum să-i spun lui Michelle
că poate merge la una din cele mai bune universităţi din lume.
Nedrept şi ilegal.
Aş prefera să nu i-o spun aşa.
- Nu te pot ajuta. - De ce nu?
Un fel de cod de etică profesional?
Nu, codul de etică personală. Ar trebui să te gândeşti să-ţi faci şi tu unul.
- Taci. - Poftim?
Tu n-a trebuit niciodată să pui mai presus de tine bunăstarea altcuiva. Niciodată.
Sunt mamă, da?
Şi dacă trebuie să fac lucruri nedrepte ca să-mi bag copilul în faţă, atunci o s-o fac.
Ce fel de exemplu îi dai lui Michelle?
Ce căutaţi? Asta dacă nu te superi că-ntreb.
- Cannabis. Ai vreo sugestie? - Nu.
Stai, tu eşti de la FBI...
aşa că asta e o capcană?
Lasă asta. Spune-mi unde a fost inundaţia, da?
Exact aici. Fiecare secţiune e alocată unui scenariu de descompunere.
E multă putreziciune.
Avem peste 60 de cadavre în diverse stadii.
- Cine eşti? - Dl Wolfram. Sunt tehnicianul de cadavre.
Îngrijitor.
Tot aia. Scap de cadavre odată ce ei termină cu ele.
- Curăţ locul, fac reparaţii. - După cum am spus, îngrijitor.
Atunci poţi scăpa singur de cadavru data viitoare.
Deci... tot ce era aici a fost inundat.
Tu ai lucrat cu Dylan. Cum era?
Adevărul? Era un diletant egocentrist care trecea cu note de opt şi nouă
pentru că-i păsa doar de adidaşii lui blestemaţi.
Simţi la fel pentru el, ca şi acum două luni când era în viaţă?
Dacă mă-ntrebaţi dacă l-am ucis, nu aş putut nici dacă aş fi vrut.
Am făcut un semestru la universitatea din Helsinki. M-am întors acum trei săptămâni.
- E impresionant. - Mulţumesc.
Toţi care lucrează cu dr. Brennan ajung să facă terapie?
Dacă vă consolează, ea a petrecut trei ani
degradând întregul domeniu al psihologiei
şi practic respingându-mi munca de o viaţă ca o pierdere prostească de timp.
Şi totuşi, toate membrele îţi funcţionează.
Poate braţul dumneavoastră e o manifestare
că aţi acceptat ceea ce a spus dr. Brennan ca fiind corect.
Credeţi că are dreptate în privinţa dvs?
Nu, normal că nu. Dar n-am la ce să recurg.
V-aţi gândit s-o confruntaţi,
să exprimaţi furia pe care o simţiţi?
Dr. Hodgins a sugerat asta.
Aţi venit la mine să-mi cereţi permisiunea?
Nu mi-e uşor să mă confrunt cu oamenii.
Sunt...
canadian.
Canadian... sau vă e frică?
Ştii ceva despre afacerile lui Dylan?
N-am luat mii de dolari împrumut pentru studenţi
ca să mă droghez sau să stau în preajma oamenilor care o fac.
Potrivit analizei geografice a Angelei, cannabisul era chiar aici.
- Bine. - Dezintegrarea cartilajului
din vertebrele superioare. Trebuie să fie aici de opt zile.
Nimic nu se compară cu doi acri de cadavre în putrefacţie
ca să ţii departe hoţii de iarbă, nu?
Ce faci, Bones?
Încarc imaginile în Sky Drive ca Hodgins să le analizeze.
- De ce? - Cred că e aceaşi pânză de acarian
- găsită în rămăşiţe. - Dylan a fost ucis aici?
În propriul său câmp de iarbă.
Dar profesorul Simpkins inspectează toate proiectele zilnic.
Trebuie să fi văzut plantele.
Omule, n-aveam idee că se cultiva marijuana la ferma de cadavre.
Mi-e greu să cred că plantele,
care pot afecta descompunerea, au trecut neobservate.
Nu aveam suficient personal. Norman era în Finlanda.
Finlanda. Instinctul meu îmi spune că, dacă iau un mandat, sigur o să găsesc iarbă
ce provine din acea bucată de pământ.
Nu va fi nevoie.
Eu şi Dylan avem o înţelegere.
Eu îl las să cultive, el îmi dă produse gratis.
"Produse". Atunci când te-am întrebat
cum de Dylan îşi poate permite adidaşi de 2000$, ai minţit.
Dacă universitatea află, voi fi dat afară.
Fac o muncă importantă aici.
- Are dreptate. E adevărat. - Da, şi minte pe deasupra.
Singurul motiv pentru care nu v-am spus
e că veţi crede că eu l-am ucis.
Acum că am mărturisit, pare o prostie.
Nu şi pentru mine.
- Ai găsit ceva? - Da.
Aici. Priveşte.
E pe Sky Drive.
Sunt fotografiile făcute de dr. Brennan ale frunzelor de marijuana.
Aici sunt toate insectele pe care le-am identificat în pânza de acarian.
Da, unele din aceste insecte
se pot găsi într-un ecosistem bazat pe marijuana.
Dar sunt zeci de alte specii
care, în mod normal, n-ar fi atrase de un cadavru sau de marijuana.
Ptiveşte aici. Muşte Eristalis tenax.
Furnica de ceai verde. Foarte departe de habitatul lor.
Atunci de ce au venit tipii ăştia la petrecere?
Din acelaşi motiv ca ceilalţi: mâncarea.
Dar ce nu pot înţelege
e ce mâncare poate atrage aşa multe specii.
O să analizezi conţinutul stomacurilor lor mici de insecte, nu?
Normal.
- Vrei să mă ajuţi? - Nu. Nu.
Domnişoară Montenegro. Am găsit ceva foarte... interesant.
Dimensiunile aspectului anterior al osului scafoid stâng
sunt mai mici cu trei milimetri faţă de dreptul.
Dumnezeule.
Cum aţi observat asta?
Când ai un fel de legătură intimă cu picioarele, aşa cum am eu,
observi orice neregularităţi care le-ar putea compromite.
Sigur.
Nu vreau să sugerez că sunt un podofil.
- Poftiţi? - Că am un fetiş al picioarelor.
Deşi apreciez frumuseţea picioarelor,
şi natura complexă a compoziţiei lor,
nu simt o dorinţă de a le linge...
- Sau de a le picta sau... - Bine. E-n regulă.
Dar nu sunt multe persoane care au... scheletul asimetric?
Da, şi probabil de aceea i-a scăpat drei Brennan.
Presupun că nu-şi petrece mult timp studiind picioarele.
Nu sunt destul de importante pentru ea.
Fir-ar!
Nu, nu, nu. Nu, voiam să spun pur şi simplu că nu e genetic.
Vedeţi, un fel de lamă a tăiat o mică bucată din osul scafoid,
şi a fost, desigur, o lamă mult mai ascuţită
ca cea care i-a rănit talusul, judecând după striaţii.
Un moment. Dylan a fost atacat de două arme diferite?
Da, ştiu. Şi eu am fost surprins.
De asemenea, nu sunt striaţii neregulate ale radiusului
ceea ce sugerează că ambele lame erau drepte şi rigide.
Tăieturile au pereţi fini, ceea ce înseamnă că forţa necesară
- ca să facă aşa ceva... - Sugerează un aparat electric.
Sau două, având în vedere că vorbim de două lame diferite.
E foarte impresionant.
Voi, americanii, puteţi fi foarte entuziasmaţi.
Unii din voi.
Ce-a spus doctorul Picioruş?
Se pare că victima a fost ucisă de un aparat electric.
E bine, nu?
Nu poţi să-i recunoşti meritul?
Nu, am spus că descoperirea sa poate fi importantă.
Dar ştii că e.
Ştii asta. Nu vrei ca cineva ca el
să fie la fel de bun ca tine. Cu picioarele.
Doar cu picioarele. Am înţeles.
Am înţeles.
Chiar ar trebui să-ţi ceri scuze.
- Deja am explicat. - Ştiu c-ai făcut-o, dar hai, Bones, suferă.
Bine? Fie că ai dreptate sau nu, l-ai făcut una cu pământul.
E un bărbat matur.
Uneori, de asta suferi mai rău.
Ceea ce ne face oameni, Bones, e că putem simţi compasiunea şi regretul.
De ce e aşa important pentru tine, Booth?
Pentru că ştiu ce fel de om eşti,
şi cred c-ar trebui să-i laşi şi pe alţii să vadă asta.
Nu?
Astea sunt aparatele de la ferma de cadavre.
Şi nu vrei să introduc profilurile lamelor
- în software-ul de imagini? - Nu e nevoie.
- Dar dr. Brennan a trimis astea aici... - Mi-am dat seama.
Şi nu mi-ar plăcea dacă vreunul din voi să vă agitaţi inutil,
dar ştim că tăieturile picioarelor au fost făcute de două lame diferite,
şi că tăietura talusului a secţionat piciorul drept.
Iar lovitura osului scafoid a fost verticală, paralelă cu osul.
Două răni separate, provocate de două lame diferite.
Judecând după leziunile osului, două lame separata, dar cu aceeaşi forţă.
Cine a ucis victima a folosit două ferăstraie circulare,
aplicând asupra lor aceeaşi forţă?
- E imposibil. - Exact.
De aceea deduc că lamele au fost unite.
- Da. - Par a fi două elice opuse.
Cum poate aşa ceva să-l taie orizontal la o gleznă şi vertical la alta?
Pentru că a-nceput când stătea în picioare.
Una din lame a tăiat glezna şi a căzut.
Lama a trecut peste el, luând o bucată din osul scafoid.
Uitându-mă peste particulele pe care dr. Hodgins le-a găsit în rămăşiţe,
am observat iarba.
Da, marijuana.
Da, şi iarba normală.
Păiuş şi iarbă albastră.
- Ceea ce înseamnă? - E o maşină de tuns iarba.
Dumnezeule!
Victima a fost ucisă de cineva care tundea iarba.
Lamele i-au secţionat arterele plantare şi a sângerat până la moarte.
Filmore, ai reuşit!
Eşti un geniu!
Noutăţi despre insecte. Mari noutăţi despre insecte.
Toate insectele pe care le-am găsit pe frunzele de marijuana
au ingerat o pastă de mâncare folosită de crescătorii de reptile.
E o super mâncare pentru insecte.
Cum simt mirosul, vin de la kilometri distanţă.
Am găsit urme de ea şi pe adidaşi.
- Normal. E aşa captivant! - Serios? De ce?
Ucigaşul a acoperit trupul lui Dylan cu pasta de mâncare.
Ar fi crescut exponenţial activitatea insectelor.
Accelerând descompunerea şi ascunzând timpul morţii.
Aşa că am greşit timpul morţii.
Dar stai, nu toţi de la ferma de cadavre ar fi ştiut să folosească asta?
Da, dar din ce a spus Booth, doar unul din ei avea alibi
pentru timpul morţii stabilit iniţial.
Probabil pentru că ştia că va avea nevoie.
N-au fost urme de sânge pe lame,
pentru că au fost curăţate curând cu înălbitor.
De câte ori trebuie să vă spun? Eram la Helsinki când Dylan a fost ucis.
Te-ai întors acum trei săptămâni, nu?
Da. Verificaţi biletele mele de avion, da? Universitatea din Finlanda.
Vreau să spun că... e imposibil ca eu să-l fi ucis.
Asta dacă nu cumva Dylan era deja mort acum două săptămâni
şi nu acum două luni.
Exact, vezi, avem aici o chitanţă pe numele tău
pentru şapte litri şi jumătate de mâncare pentru gândaci Gro-Fast.
Asta a accelerat descompunerea şi ţi-a dat un alibi perfect.
Chiar credeai că eşti mai inteligent ca Bones?
Dylan ţi-a contaminat cadavrul cu câmpul său de marijuana.
Era proiectul tău pentru lucrarea de doctorat.
Simpkins a spus că lucrai la el de un an,
apoi a venit Dylan şi ţi l-a distrus cu iarba sa.
"Descompunerea într-un mormânt superficial pe un teren arid".
O cercetare cu adevărat interesantă, să-ţi spun drept.
Teren arid.
M-am întors de la Helsinki
şi iarba lui a crescut chiar peste cadavrul meu.
60.000$ în împrumuturi studenţeşti şi eu urma să pic din cauza lui.
- Credeţi că e drept? - Nu, dar e mai rău că l-ai ucis.
N-am vrut s-o fac.
Luasem maşina de tuns iarba s-o tai pe toată.
Şi el... a-ncercat să mă oprească.
I-am spus să se dea deoparte.
Dar n-a făcut-o.
Mă tot gândeam c-o să se dea deoparte.
Îmi pare rău.
Despre ce am scris în eseu?
L-am folosit pe al tău. L-am modificat puţin.
I-am citat pe Montaigne, David Foster Wallace.
- Sunt scriitori. - Ştiu că sunt scriitori. Doar că...
Îmi spui că, dacă vreau,
pot... merge pur şi simplu la universitatea Columbia din toamnă?
Da.
Înţeleg ce se-ntâmplă.
Slavă Domnului. Vreau doar...
- Vreau ce e mai bun pentru tine. - Ştiu, şi de asta mă testezi.
- Ce? - Surpriză.
Am învăţat multe de la tine.
Am învăţat să muncesc mult şi să nu aleg calea uşoară.
- Am învăţat că e greşit să trişez. - Serios?
Dar ce vei face?
Uite ce voi face. Voi lucra pentru un an şi voi pune banii deoparte
şi voi urma cursuri suplimentare
voi intra la Columbia prin propriile puteri şi te voi face mândră de mine.
Ai făcut-o deja.
Vreau să fiu exact ca tine.
Eşti drăguţă, dar cred c-ar trebui să ţinteşti puţin mai sus.
Mă bucur că v-am cunoscut, dr. Sweets.
- Mi-a făcut plăcere vizita mea. - Şi plecaţi ca un erou.
- N-aş spune asta. - Ştiu, de asta am spus-o eu.
Aţi vorbit cu dr. Brennan?
Nu.
Dar dacă ţineţi cu adevărat la braţul dvs, vă sfătuiesc serios...
Doctor Filmore.
Ce mai e acum?
V-am făcut de ruşine în vreun fel, dr. Brennan?
Ştiu că singurul motiv pentru care am fost aici e pentru că voiaţi picioarele.
- Doctor Filmore... - Negaţi asta?
Căutaţi pe cineva cu competenţa mea când m-aţi chemat?
Nu, aveţi dreptate.
Sunteţi genială, dr. Brennan, nu o pot nega, dar sunteţi
şi o persoană îngustă la minte şi egoistă.
Da, deja mi s-a spus asta,
de aceea voiam să discutăm despre articolul pe care l-am scris în jurnal.
Deşi nu cred că podiatria judiciară
trebuie să fie recunoscută ca o specialitate separată,
am fost neglijentă în articolul meu că n-am scos în evidenţă
abilităţile dvs remarcabile şi competenţa.
Sunteţi excepţional, şi mă-ndoiesc că am fi rezolvat cazul fără ajutorul dvs.
De aceea, vă sunt foarte recunoscătoare...
şi onorată c-am avut ocazia de a lucra cu dvs.
Doctor Filmore.
- Nu, îmi pare rău! - Sweets, ce...?
- Mă gândeam că braţul lui o să fie bine! - Nu vă faceţi griji. N-ar fi trebuit...
N-ar fi trebuit să vă stau în cale. Sunt bine,
cred.
V-aţi revenit.
Priviţi aici.
Mă bucur că i-ai cerut scuze canadianului. Sunt mândru de tine, Bones.
- Nu mi-am cerut scuze. - Credeam...
Cuvântul "a se scuza" vine din latinescul "ex-cusare",
ceea ce-nseamnă "o cuvântare în apărare".
Când m-am apărat, ceea ce i-am spus,
tu mi-ai spus că nu e o scuză adevărată.
De ce nu te gândeşti la un cuvânt care înseamnă că-ţi pare rău
că ai făcut pe altcineva să se simtă rău?
Chinuit. Din latinescul "contritus",
care înseamnă... "mâhnit de vină".
Uite, asta e. Chinuit.
Bine, mă bucur că te-ai chinuit cu canadianul.
Mai vrei s-auzi alte lucruri pentru care mă chinui?
- Mai sunt? - Da.
Mă simt chinuită când mă gândesc ce şosete ridicole porţi.
- Ce? - Mai sunt...
chinuită când mă gândesc că eşti nesăbuit
- în modul în care bei cafea. - Cum beau cafeaua?
O bei fără să controlezi temperatura
şi apoi te plângi toată ziua că ţi-ai ars limba.
Mă simt chinuită că...
Cred că asta e stupid.
Hai să recapitulăm. Nesăbuit şi stupid.
Mai am.
Bones, nu trebuie să te scuzi pentru ceea ce crezi.
Crede-mă, dacă ar trebui să ne pară rău pentru orice gând...
Cum ar fi?
Crede-mă, n-o să-ncep să vorbesc despre asta.
Poate spun ceva ce voi regreta mai târziu. În niciun caz.
A regreta. Cuvântul vine din franceză, "regreter"...
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro