Domnule Sedlak!
Aţi întârziat opt zile cu chiria.
Doar pentru că sunt noua supraveghetoare, nu înseamnă
că nu te pot da afară dacă vreau!
Eu...
Ce porc.
Cineva nu-şi va primi garanţia înapoi.
Cum ţi-ai luat diploma de facultate
în doi ani în timp ce erai închis într-un centru de detenţie pentru tineri?
Unii oameni se nasc cu îndemânarea de a trage cu arma, alţii de a cânta.
Eu îmi folosesc capul. E atât de simplu.
Ai terminat pe primul loc la universitate
când aveai 16 ani, vei avea un doctorat până faci 20 de ani.
- Nu e nimic simplu aici. - Sigur pot lucra aici?
După ce aţi fost aşa bună cu mine, nu vreau să aibă nimeni probleme din cauza mea.
Am vorbit cu ofiţerul tău de supraveghere din Carolina de nord.
Cazierul tău e şters şi închis pentru totdeauna, aşa că nu e o problemă.
Nu vă pot mulţumi îndeajuns, dr. Saroyan.
Da, plăcerea e a mea. Eu am un stagiar genial.
Sunt un simplu băiat de la ţară care încearcă să meargă mai departe, dnă.
Pune halatul ăsta pe tine, şi mă poţi ajuta să pregătesc platforma.
Bine.
Sunt multiple laceraţii ale coastelor.
Da, asta se întâmplă când treci prin sticlă.
Te-am prins. Are pielea fină ca fundul unui bebeluş.
Arată ca pisica drului Evil.
- O să-i analizez în laborator. - Pare captivant.
- Ce avem aici, Bones? - Victima e femeie, până în 30 de ani.
Moartea a fost cauzată prin străpungerea vertebrei lombare L1,
secţionând vena şi arterele vertebrale posterioare.
Dr. Brennan, sigur nu vrei un scaun?
Aşa cum te ghemuieşti, mă tem că mititelul o să scape.
Mulţumesc, dar uterul şi dopul cervical sunt sănătoase.
Şi nu am un băiat, ci o fată.
O fată. Poftim?
Fetusul ce creşte în pântecul meu are organele genitale feminine.
O să aveţi o fată? E super!
Stai puţin. Putem discuta puţin?
- Dai cu presupusul, nu? - Nu, am făcut o ecografie la medic azi.
- Te nemulţumesc rezultatele? - Nu.
Sunt încântat, dar nu-mi poţi spune asta pur şi simplu în public.
De ce nu mi-ai zis că ai programare la medic?
Ecografia nu e bine pixelată şi e alb negru.
- Ţie-ţi plac filmele color. - Mi-ar fi plăcut filmul ăsta.
Ar fi fost filmul meu preferat dintotdeauna.
Iartă-mă. Nu credeam că organele genitale ale copilului sunt importante pentru tine.
Bones, eu sunt tatăl. Vezi?
Nu mă pot ocupa de asta acum.
Vorbim mai târziu despre asta, deci victima e o femeie, corect?
Da, ar fi trebuit să-ţi spun şi asta în privat?
Asta e bună. Hai să mergem mai departe.
Chiriaşul e dl. Sedlak.
Nu se ştie unde e, deci sigur aici nu e chiriaşul.
Şi de ce şoarecii au mâncat doar jumătate din ea?
Din moment ce n-au păr, trebuie să se încălzească la ultraviolete.
Şoarecii erau doar mâncare pentru adevăratul chiriaş, Python regius.
Se pare că prietenul nostru alunecos a găsit o altă ascunzătoare caldă.
E foarte posibil ca pitonul să fi consumat probe pe care va trebui să le recuperăm.
Sigur. Hodgins, găseşte şarpele. Bones, du cadavrul la Jefferson.
- Tu ce vei face? - Nu e chiar important
să spunem în detaliu ce facem, nu?
Sunt de acord. Pentru o clipă, am crezut că nu înţelegi.
Dle Abernathy, faceţi câteva observaţii
ca să vă pot evalua în faţa unor rămăşiţe adevărate.
Da, doamnă. Victima e femeie,
aş zice că până în 30 de ani,
dar în acest caz, aş zice între 30 şi 31 de ani
bazându-mă pe articulaţiile sternale ale coastelor, netede, cu puţini pori,
margini ascuţite cu contur neregulat, fără proeminenţe.
Asta, coroborat cu interliniul articular slab diferenţiat
de la nivelul porţiunii mediale a claviculei, ne dă vârsta exactă.
Cât despre leziuni, la o examinare rapidă
se observă un traumatism prin lovire cu un obiect ascuţit în coaste,
partea posterioară a ulnei, humerus şi fosa supraspinoasă.
Aşa se explică c-a fost aruncată în sticlă moale şi nu oţelită.
Sticla avea aproximativ şase milimetri grosime,
judecând după cioburile înfipte în scapulă.
Un început promiţător.
Dr. Saroyan?
Sigur, cine n-ar vrea să urmeze după o aşa descriere?
Hrănirea
din partea de jos a corpului e izolată,
lăsând întreaga porţiune aproape intactă,
inclusiv mult din intestinul subţire, şi...
- Aţi văzut asta? - Peristalsis dat de dilatarea abdominală?
Doar că victima n-are abdomen.
Dumnezeule! Luaţi-l de aici!
- Dumnezeule, urăsc şerpii! - Dr. Hodgins?
- Cineva să omoare chestia aia. - Poţi veni înapoi în laborator.
Am descoperit locul cald în care se ascundea pitonul.
Trebuie să spun, doamnă, că e cel mai bun loc de muncă.
Bones Sezonul 7 - Episodul 2
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Am auzit că Finn te-a salvat de la un atac de cord.
Da, se pricepe la şerpi. Chiar şi dr. Brennan a fost impresionată.
Serios? Rar are încredere să lase un stagiar nou să lucreze singur.
O să-ncerc s-o fac mândră de mine.
Serios? "S-o faci mândră"?
Da, domnule.
Ce ai făcut mai exact ca să ajungi la şcoala de corecţie trei ani?
- Dr. Hodgins, avem de lucru. - E o întrebare nevinovată.
Nu e nevoie să te îngrijorezi, dr. Hodgins. Câteva greşeli când eram tânăr.
Dar acum sunt cinstit ca razele soarelui pe spatele unei albine.
- De ce e asta cinstit? - Are multă mâncare între dinţi.
Multă.
Se pare că mânca înainte să moară.
O s-o prelevez să văd dacă găsesc ceva interesant.
Fosa mandibulară a victimei e neobişnuit de subţire,
permiţându-i procesului condilar să alunece.
Ceea ce înseamnă că mandibula femeii se putea desface ca a unui piton.
- Putea înghiţi orice. - Mă scuzaţi.
Sunt confuz, Finn.
Nimeni nu stă trei ani închis pentru furtul unui tractor.
- Dr. Hodgins. - Recunosc c-are dreptul să ştie.
Am lovit cu bâta cutii poştale,
am împrumutat câteva lucruri de la băcănie pe care nu trebuia.
Nu sunt mândru de asta, dle.
Dar acum sunt mândru să vă pot ajuta în orice fel pot.
Bine.
Mă duc să văd ce găsesc în resturile de mâncare.
Îmi pare rău, Finn.
Nicio problemă, doamnă.
Dar aici e ceva ciudat ca vărul meu Bobby.
Avem un os în plus, şi e al victimei, pentru că e acoperit de ţesutul ei.
Un os în plus?
Probabil e cauzat de fibrodysplasia ossificanus progressiva.
O afecţiune ce osifică muşchii şi tendoanele.
Dar m-aş simţi mai bine dacă dr. Brennan s-ar uita.
Chiriaşul original, Gerald Sedlak,
locuieşte în Cleveland de patru ani.
- Nu înţeleg. - Apartamentul fiind închiriat,
atunci când s-a mutat, i-a vândut cheia noului chiriaş.
Ce s-a dat drept Sedlak pentru chiria mică. E o mişcare bună pe economia asta.
- Cine era? - Nu sunt sigur.
Dar şapte chiriaşi au fost înregistraţi la Sedlak.
Ultimul fiind o femeie, dar era retrasă.
Vrei să-i fac un profil bazându-mă pe obiectele personale?
Exact. Vreau să-ţi foloseşti puterea minţii de Jedi.
- Îmi place când îmi spui Jedi. - Majorităţii copiilor.
Apropo, felicitări. Am auzit că vei avea o fetiţă.
- De unde ştii? - M-am întâlnit cu dr. Brennan la doctor.
- De ce? E secret? - Se pare că nu.
Probabil a angajat pe cineva să scrie pe cer.
Ar trebui să ştiu ceva?
Da, cine e victima.
Nu are mai deloc obiecte personale.
N-are fotografii pe perete.
- Erau scrisori în poştă? - Nu.
Nu e mai nimic aici. E o canapea...
- O masă la bucătărie... - Şi pitonul.
- Nicio casă nu e completă fără un piton. - E foarte adevărat.
Aici spune că vecinii care au văzut victima
au descris-o ca "extrem de atractivă."
A fost văzută de multe ori cu mulţi bărbaţi graşi.
Prostituatele uneori au un loc separat
ca să-şi facă meseria.
Şi şerpii sunt deseori văzuţi ca fiind sexuali.
Poate unul din clienţi a fost dus de val.
Dumnezeule şi te miri de ce nu te vizitează nimeni.
Ceea ce e şi mai ciudat e că eşti aici.
Sunt aici pentru că cineva trebuie să te aducă cu picioarele pe pământ, cherie.
La ce te gândeai când ai adus un criminal în laborator?
Caroline, am avut deja conversaţia asta azi.
- Finn n-are cazier. - Avea până acum două zile
când a împlinit 18 ani, şi a fost şters.
Trebuia să vorbeşti cu mine înainte să-l angajezi.
De ce să vorbesc cu un procuror legat omul pe care-l angajez?
Spune-mi. Ce se întâmplă când avocatul apărării
pune la îndoială integritatea laboratorului pentru că avem
un infractor adolescent ce se ocupă de probe?
Crezi că tânărul acesta, genial şi după standardele drei Brennan,
să fie condamnat pentru totdeauna pentru indiscreţiile tinereţii?
- Uneori viaţa e nedreaptă. - Dar nu trebuie s-o ajut.
Merită o şansă, şi o să i-o ofer.
Dacă nu vrei să ajuţi, am de lucru.
Nu omor şarpele.
Înţelegi că n-am scos-o eu.
N-ai spus-o tu.
Aici eşti la Jefferson, nu la pescuit.
Apreciez că eşti agitat, dar dr. Saroyan insistă.
Când i-am făcut o radiografie micul nostru prieten de aici,
am găsit un şoarece, iar în şoarece, falanga distală a victimei.
Trebuie să recuperăm osul înainte ca sucul digestiv al şarpelui s-ajungă la el.
Poate cineva care are vârsta legală pentru consumul de alcool
poate găsi o cale să citească acea radiografie
fără a ucide un piton nevinovat.
- E totul în regulă? - Nu, nu e.
Doar i-am dat o casă nouă.
Are ramuri de bambus pe care să se caţere,
plante artificiale, propria cutie unde să se ascundă.
Toţi trebuie să facă sacrificii, dr. Hodgins,
şi e timpul ca şi pitonul să facă.
Când am crescut, mi-am păstrat câţiva şerpi, aşa c-aş putea...
Minunat, Opie.
Oricum, fiind între adulţii care pot vorbi cum trebuie, noi vorbim acum.
Mă scuzaţi, dle, dar elocvenţa nu era în aplicare
şi nu pare să deranjeze pe nimeni modul în care vorbesc,
aşa că am impresia c-o faceţi doar ca să mă simt prost
pentru că sunt altfel, ceea ce acum mă bucură,
dar pentru că vorbim diferit, nu înseamnă că nu ne putem înţelege.
În final, amândoi vorbim limbajul ştiinţei.
Şi doar asta e important aici, nu?
Fir-ar.
Hai să terminăm cu asta şi să ucidem
creatura rea, alunecoasă şi fără suflet ca să luăm degetul.
Metabolismul său e foarte lent.
Avem două ore înainte ca falanga distală să fie afectată.
Dă-mi două ore. Te rog.
Uită-te la faţa lui.
Două ore.
După asta...
Ai vreo idee bună?
Am revăzut notele tale, care sunt detaliate şi excelente,
în afară de concluzia în ceea ce priveşte acest os.
Se potriveşte profilului fibrodysplasia ossificans progressiva.
O afecţiune rară şi fascinantă.
Dar, în căutarea noastră pentru extraordinar,
lucrurile obişnuite sunt trecute cu vederea.
Acesta e un os de pasăre.
Fir-ar, îmi pare rău, doamnă, ar fi trebuit să ştiu.
- Am crescut cu grătare. - Înfipt în plămân după ce-a fost înghiţit
şi a coborât pe trahee, şi nu pe esofag.
- De ce nu l-a scos ca un om normal? - Va trebui să răspundem la întrebare.
Poate găseşti ceva valoros în conţinutul stomacal
recuperat de dr. Saroyan.
Mulţumesc, doamnă.
Hodgins mi-a dat vestea cea mare. O fetiţă.
Hodgins a menţionat şi că Booth nu era acolo când ai aflat.
Nu am considerat important.
Pune-te în locul lui. Ai vrea să auzi după?
Nu mi-ar păsa.
De ce mă chinui?
Am identificat victima după reconstrucţia facială.
Numele victimei era Tina Thomas.
Soţia dvs a fost identificată de echipa de criminalişti de la Jefferson.
Nu pot să cred. Cine ar vrea s-o ucidă pe Tina?
Dle Thomas, ştiaţi că soţia dvs închiriase un apartament?
Da, se ducea acolo şi câte o săptămână ca să-şi facă treaba.
Ştiaţi cu ce se ocupă?
La început, o făcea acasă,
dar începea să fie prea mult pentru mine.
- Nu mai puteam privi. - Vă uitaţi?
Voiam s-o susţin.
Tina era aşa bună la ceea ce făcea că mi-am dat demisia.
- Pare împlinită. - Da.
Îşi putea disloca mandibula, îşi deschidea gura larg şi nu avea reflex faringian.
Sincer, putea băga orice acolo.
Odată, am văzut-o făcând să dispară un cârnat de 30 cm.
E un fel de eufemism folosit de prostituate sau...?
Prostituate? Despre ce naiba vorbiţi?
Soţia mea nu era prostituată.
Era o campioană. O campioană la întrecerile de mâncat.
Mulţumim foarte mult. Nu mai avem alte întrebări.
Vă mulţumim c-aţi venit.
- Cârnat, m-am prins. - Opreşte-te.
În istorie, întrecerile de mâncare
au fost populare în societăţile înstărite ca să reflecte bogăţia.
În ascensiunea Imperiului Roman, unii concurenţi mâncau până mureau.
E uimitor. Acesta e profilul Tinei
de pe site-ul Alianţei Competitive de Mâncat.
Şi acolo e ea?
Numele ei de scenă era Tina "Pitonul" Thomas.
Avea recorduri mondiale la mâncat hotdogi şi buffalo wings.
Aşa se explică osul de pui găsit în plămânul ei.
A mâncat 65 hotdogi în 12 minute!
Pari foarte impresionat de reuşitele ei.
- 65 hotdogi? - Da.
- În 12 minute. - Tu ai zis.
Nu vrei să vezi asta? Mi-ar plăcea s-o văd.
E uimitor după părerea mea.
Îl aduc pe directorul concursului ca să vorbim despre Tina.
- Nu pot. - De ce?
Mă întâlnesc cu consilierul financiar pentru un fond pentru fiica noastră.
- O faci din nou. - Ce?
Mă laşi pe dinafară.
Credeam că motivul pentru care voiai să vii la ecografie era emoţional.
O întâlnire cu un consilier financiar e practică.
- Şi nici nu ai bani. - Nu e vorba de bani, da?
Ideea e că trebuia să mă întrebi.
- Asta e tot, e evident. - Credeam că uşurez lucrurile pentru tine.
Nu, nu vreau lucrurile uşoare.
Ştii asta, cred c-ar trebui să te pui în locul meu o vreme.
Vrei să văd lumea
ca tine, ca să simt ce simţi tu?
Da, mă cunoşti destul de bine ca să faci asta, nu?
- Vreau să facem sex. - Ce?
Îţi place sexul oricând, acum e oricând, deci vrei să faci sex.
- Un simplu silogism. - Lasă. Hai să comandăm. Acum sunt frustrat.
- Ce e aia? - Resturile dintre dinţii victimei.
O pastă de carne de vită, pui şi intestine de porc...
Cunoscut ca şi hotdog.
Un lucru bun legat de carnea de hotdog, conservantul e bun pentru păstrare.
Se pare c-a muşcat din ceva mai mult decât un hotdog. Uită-te.
Asta era între caninul drept de sus şi premolar.
M-am uitat acolo de parcă ştiu ce fac.
E o bucată de ţesut uman şi nu-i aparţine.
Înseamnă că Tina şi-a muşcat atacatorul?
- Verific ADN-ul acum. - Bine, trimite-mi rezultatele,
şi o să văd dacă găsesc ceva în baza de date a FBI-ului.
Super.
Vezi de ce o iubea mulţimea.
Modul în care lasă pitonul să alunece.
Tina era o atletă. Se antrena din greu.
Nu cântărea mai mult de 57 kg.
E mult mai intens
decât concursul de mâncat plăcinte din facultate.
Da. Cam acum o lună am fost în Japonia
ca să negociez o competiţie săptămânală de mâncat pentru prime time.
Japonia, acolo sunt banii.
Oferta televiziunii era doar pentru Tina?
Nu, era pentru ligă. Dar ea era în centru.
- Sportul chiar şi-a luat avânt acolo. - Când ai văzut-o ultima dată?
Acum patru săptămâni la o competiţie de aripioare în Tulsa.
Nu ştiam de ce n-am mai auzit de ea de atunci,
dar mă gândeam că se antrenează şi că o voi vedea azi.
- De ce azi? - Jocurile Lăcomiei încep după amiază.
Ea era cap de afiş.
Ar fi plecat uşor cu zece mii.
Dr. Saroyan, vreau să vorbim.
- Dacă e vorba de Finn, nu vreau să aud. - N-ai decât.
Ştii de ce a fost acuzat?
A greşit. Avea 15 ani.
Distracţia e o greşeală.
Ultrajul e ceva diferit, cherie.
- I-ai deschis dosarul?! - Are antecedente de violenţă.
Puştiul şi-a atacat tatăl vitreg cu un cuţit de vânătoare.
- Care au fost consecinţele? - Contează?
Vrei pe cineva aici care rezolvă aşa problemele?
Şi e mai rău.
La un an de la atac, tatăl vitreg al lui Finn a dispărut.
Nu i-a fost găsit cadavrul.
Ce vrei să spui?
Eşti poliţistă şi legistă, ce crezi că spun?
Un poliţist din Carolina a spus că tot districtul l-a auzit pe Finn ameninţând.
Eşti o femeie bună, Cam. Cu o inimă mare.
Ştiu că-l crezi pe Finn un căţeluş neajutorat pe care vrei să-l ajuţi.
Dar nu-ţi distrugi cariera şi reputaţia
institutului fiind încăpăţânată.
Dna Montenegro a spus c-ai găsit ADN.
Aş vrea să vă ajut dacă se poate.
Nu, Finn, e în regulă.
- Mă ocup eu de asta. - Bine. Da, doamnă.
Poate ceilalţi concurenţi ne pot spune cine voia să scape de Tina.
Ştiu, Bones. De asta suntem aici. Nu trebuie să vii cu mine.
- Ştiu că probabil eşti obosită. - Sunt hotărâtă să văd lumea prin ochii tăi.
Sigur, şi să fii în preajma mâncării ăsteia cât eşti însărcinată nu e rău.
- Ai văzut lumea prin ochii mei, nu? - Nu e greu.
- Doamne, uită-te la asta, Bones. - Par destul de hotărâţi.
Uită-te la numărul doi.
- E uimitor. - Foloseşte manevra Valsalva.
Măreşte presiunea toracică în tot esofagul,
permiţându-i ingerarea mâncării.
- Ţi-ai făcut temele, nu? - E un caz fascinant anatomic.
E în regulă?
E un sport. Uită-te la el.
Patru a picat. Patru a picat! Uită-te!
Interesant. Adrenalina ta a crescut.
Permiţi mulţimii şi concursului
să stimuleze acelaşi răspuns chimic
pe care cineva l-ar avea în timpul unei lupte, dar fără pericolul aferent.
- E foarte inteligent. - Da, inteligent.
Mănâncă! Mănâncă! Mănâncă!
Mănâncă! Mănâncă!
Mănâncă! Mănâncă! Mănâncă!
Haide! Bagă!
Băgaţi, fraierilor!
A rămas mai puţin de un minut!
Şi se pare c-au rămas cele două legende ale noastre:
Ron "Marmota" Patterson
versus Rick "Compactor" Koser!
52!
Acum 53!
Cine va lăsa muştarul?!
- Lasă muştarul! - Haide! Mâncaţi, cretinilor!
Mănâncă! Mănâncă! Mănâncă!
S-a terminat! Asta e! S-a terminat!
Acest eveniment gastronomic herculian s-a terminat.
Câştigătorul şi campionul, dnelor şi dnilor, Ron "Marmota" Patterson!
Cu un record personal de 56
de hotdogi Hankfurter!
E patetic!
Tina putea mânca 65 hotdogi!
- 65...? - Recordul Tinei era 65.
Cu Tina scoasă din concurs,
clovnul ăsta câştigă tot.
- E un motiv bun. - Înţeleg de ce spui asta.
Te iubim, Marmotă!
Serios, te-am rugat să nu faci asta.
M-aţi adus aici după ce am mâncat 56 hotdogi.
- Trebuie să suportaţi. - Doamne!
A înghiţit mai mult aer din cauza vitezei cu care a mâncat.
Asta şi procesul digestiv
au făcut ca trupul lui să scoată gazul produs.
- E minunat cum funcţionează corpul, nu? - Încântător.
Dle Marmotă, o să trecem la subiect, da?
Cu Tina dată la o parte, poţi câştiga mai mulţi bani.
Dar asta nu înseamnă c-am ucis-o.
Poate, dar nu înseamnă că nu erai gelos.
Nu era drept. Avea mandibula aia.
Avea o fosă mandibulară subţire.
Îmi distrugi povestea.
Am determinat că Tina a fost ucisă marţi seara.
Unde erai marţea trecută?
Marţi? Atlantic City.
Eram la bufeturile suedeze din cazinouri.
- Uneori merg acolo să mă antrenez. - Presupunem că nu erai singur?
Eram acolo. Jur. Dar mă antrenez singur.
Ce faci în laboratorul meu, Opie?
- Numele meu nu e Opie, Thurston. - Thurston?
Da, încerc să te ajut... şi şarpele.
În special şarpele.
- Bună încercare, dar cele 2 ore s-au scurs. - Nu, mai avem cinci minute.
Cum sucurile digestive ale şarpelui sunt reglate de temperatura corporală,
Îl răcesc pe prietenul nostru alunecos
la 26.1 grade Celsius ca să-i încetinesc metabolismul.
- Asta-l va ucide. - Cinci minute nu.
- Vom avea timp să-l încălzim apoi. - Când?
- După ce scoatem falanga distală. - Fără să-l deschidem?
Da, domnule! Asta e ceva
ce-am învăţat la pescuitul meu.
Mulţi şerpi, când se văd în pericol de a muri,
vomită conţinutul stomacal.
Aşa, pot pleca de acolo repede.
- Şi am speriat câţiva şerpi pe vremuri. - De ce n-ai spus asta mai devreme?
Poate are de-a face cu faptul că mă tratezi ca pe un nimic şi nu mă laşi să vorbesc.
Am spus că-mi pare rău...
De fapt, domnule, cred c-ai uitat să-mi ceri scuze.
Dar te ascult acum.
- Îi e frig. - Da, domnule, aşa e.
Îmi pare rău, bine?
Am fost un măgar. Sunt Thurston măgarul. Poftim.
Cum sperii un şarpe?
La fel de simplu cum întorci o clătită stând în cap.
Asta pare foarte greu.
Dum... ne... zeule.
Repede, care e cuvântul colocvial din sud pentru şoc şi uimire?
Scurtează-mi picioarele şi spune-mi Micuţul!
Micuţule, avem probe.
Am aflat rezultatele ADN ale bucăţii de piele găsite în dinţii victimei.
Grozav. Hai să le verificăm în baza de date.
- Deja am făcut asta. E în server. - E tipul care râgâia?
Nu. Alibiul lui e bun. Noul nostru suspect e Brian Tobin.
Da, e director executiv în publicitate la Hankfurter hotdogs.
Hankfurter era unul din sponsorii Tinei.
Mie mi se pare a fi mai mult decât un sponsor.
I-am trimis rezultatele lui Booth.
De ce ai nevoie de la mine?
Vreau să verifici... pe ascuns.
- Foarte ascuns. - Un alt posibil suspect?
Nu. E vorba de Finn.
Am auzit că poate e mai mult decât un copil cu probleme,
şi vreau să-l verifici.
Bine.
Mersi.
Bine. Mersi. Tina l-a muşcat pe tipul ăsta, Tobin.
- E la Jocurile Lăcomiei. - Ne întoarcem de unde tocmai am venit?
Da. Ştii ce? Ar trebui să faci dreapta la următorul semafor,
şi apoi iar dreapta la stop.
- Bones, ce faci? - Conduc ca tine.
- Nu-ţi place să primeşti indicaţii. - Înţeleg.
Eşti încă în locul meu.
Şi vezi cum ţin neglijent doar o mână pe volan?
- Nu e foarte bine ce fac. - E-n regulă. Nu mă supăr.
Acum mă gândesc iar la sex.
Şi tu, nu?
Tobin ar trebui să fie aici, nu?
Compania lui sponsorizează mai mulţi oameni, nu doar pe Tina.
Îmi imaginez că, cu epidemia de obezitate, strategia lor dă roade.
- Ei şi cardiologii. - Eşti patetică!
Ce, nu poţi respira?! Nu-mi pasă!
Haide! Eşti patetică!
Am spus să stai pe loc! Pe tot! Înghite-l!
Bones, ascultă... FBI! Stai acolo!
Bones, ce faci? Nu aşa acuzi un suspect.
- Şi eşti însărcinată. - Mă purtam ca tine.
Nu sunt însărcinat. Lasă-mă să fiu eu însumi, da? Doar un timp.
O ajutam să se antreneze! I-ai dat peste cap recordul!
Şi pe deasupra, i-ai distrus recordul.
Scuze.
Ce e cu sfrijitul? Credeam că tratez
cu tipa însărcinată care m-a pus jos.
Îmi place de ea.
- Nu vrei să faci asta, amice. - Chiar nu vrei.
Micuţa din pântec e fiica lui.
Dr. Brennan lucrează la Jefferson.
Şi acum adună probe împotriva ta pentru uciderea Tinei Thomas.
- A mea? - Avem probe ADN.
- Am găsit pielea ta în dinţii ei. - Te-a muşcat de deget.
- Da. - Ce a dus la atac?
Aveaţi o relaţie intimă? Poate încerca s-o termine?
- Nu ne certam din cauza asta. - Dar recunoşti că v-aţi certat.
Sigur.
Legat de bani. De ce altceva?
Eu şi compania am investit mult în ea.
Ce ai făcut, i-ai băgat prea multă mâncare pe gât?
De ce aş risca să rănesc un bun valoros?
Da, m-a muşcat.
Mulţi concurenţi au bucăţi din mine între dinţi.
O ajutam pe Tina. Începuse să dea afară.
Nu poţi concura şi vomita. Nu provoacă apetitul.
- Când ai văzut-o ultima dată pe Tina? - La apartamentul ei, duminica trecută.
În cinci minute de antrenament, a vomitat şi a început să suspine.
- Spunea c-a terminat-o cu concursurile. - Ţi-a adus mulţi bani.
- Probabil erai foarte furios. - Dar n-aş fi ucis-o.
Om presupus mort Căutarea fiului vitreg continuă
Nu sună prea bine, nu?
Îmi pare rău.
E-n ordine, şi eu aş vrea să ştiu cu cine lucrez.
Rapoartele sunt greşite?
Nu contează ce spun.
Adevărul e că oamenii mereu cred ce e mai rău când li se dă de ales.
Asta nu e adevărat.
Aş vrea să cred asta, dar din perspectiva mea,
experienţa e o profesoară crudă.
Voiam să curăţ osul, şi m-am gândit la ceva.
La ce anume?
Sticla laminată prin care a fost aruncată victima,
are 6.38 mm, e foarte rezistentă.
Poate putem folosi calculatorul să calculăm greutatea
criminalului în conexiune cu lungimea camerei.
Da, asta e genial.
Asta am găsit până acum.
N-o să-ţi mai stau în drum acum.
Finn...
Legat de dosarul la care mă uitam...
Nu-ţi face griji.
Sunt obişnuit cu asta.
N-ai idee unde s-a dus dl. Abernathy?
Nu pare genul de om care ar renunţa înainte să rezolvăm un caz.
Avea un trecut dubios, dr. Brennan.
- Uită-te la dinţii victimei. - Eroziune a dinţilor.
- Din cauza excesului de acizi din stomac? - Asta am crezut şi eu.
Dar bazându-ne pe interogatoriul recent al lui Booth,
vomitatul pare o cauză.
Dar era o campioană. Credeam că nu vomită niciodată.
Corect. Trebuie să fie o altă explicaţie.
N-ar fi ilogic ca Finn, dacă ar fi un pericol, să lucreze unde orice mişcare
i-ar fi observată şi documentată de cele mai geniale minţi de la Jefferson?
Da. Dar e un copil.
- Poate nu e aşa înţelept. - I-am văzut munca.
Te asigur că e.
E o diastază a simfizei pubiene.
E o dilataţie uşoară.
Dilataţie? Adică...
Tina nu vomita din cauza cantităţii de mâncare.
Era însărcinată în opt săptămâni.
Ai spus înainte cât de recunoscător erai că puteai renunţa la slujba ta.
Eram gunoier.
Tu n-ai fi renunţat dacă aveai ocazia?
Nu ştiu, pentru că acum mă ocup de un gunoi
ce are cam 1,77 m, şi nu renunţa la slujba mea.
N-ai niciun drept. Nu mă cunoşti.
Serios? Pentru că ţi-am întrebat vecinii.
Şi au zis că v-aţi certat până în ziua în care a murit.
- Şi? - De ce v-aţi certat?
Ne-am certat legat de ideea de a avea copii.
- Voia să-mi schimb părerea. - Tu nu voiai copii.
Doamne, nu. Nu acum.
Tina tocmai începuse să câştige bine.
Era o nebunie să renunţe la asta pentru un copil.
- Aveam mult timp pentru asta. - Nu erai fericit că soţia ta
nu mai voia să concureze ca să aibă o familie.
Nu trebuie să vorbesc cu tine.
Nu mai trebuie să spun nimic.
Soţul ei a recunoscut că era mai importantă
cariera sa pentru el decât un copil.
- Îţi vine să crezi? - Surprinzător, şi eu sunt îngrozită.
Deşi cariera mea îi va da o viaţă fascinantă fiicei noastre.
Dar cred că trebuie să-i dai drumul soţului Tinei.
Ce? De ce? Are motiv, oportunitate.
- Dar avea doar 83 kg. - Şi ce?
Bazându-se pe sugestia dlui Abernathy, Angela a calculat greutatea
şi avântul avut de criminal ca să împingă victima prin sticlă.
Atacatorul trebuie să aibă cel puţin 142 kg.
Căutăm pe cineva care are cel puţin 140 kg.
Da. Şi Mitch Clancy şi Brian Tobin ar fi suspecţii ideali.
Bones, nu pot aresta pe cineva doar pentru că e gras.
Încă adun probe. Deşi stagiarul meu pare să fi dispărut.
Ce, puştiul? Ce, are probleme?
Cred că da, dacă-şi pierde cariera.
O să reexaminez rănile Tinei de când a fost împinsă în vitrină.
Poate voi găsi ceva folositor.
Booth nu poate aresta pe cineva fără mai multe probe.
Nu apreciez că trebuie să fac treaba ta şi pe a mea, domnule Abernathy.
Îmi pare rău. Îmi dau seama că renunţarea e o laşitate.
Este.
Te rog să cureţi falanga distală găsită de tine.
Nu trebuia să fi plecat aşa, nu?
Să înţeleg că e o întrebare retorică.
Da, doamnă.
Interesul tău pentru criminalistică vine de la un plan de a-ţi ucide tatăl vitreg?
Da, doamnă, aşa a fost.
Dr. Saroyan a spus
că vă abuza fizic pe tine şi pe mama ta.
Avea un temperament agresiv. Probabil de asta m-am purtat aşa.
Nu puteam găsi o cale să nu mai fiu furios.
Ţi-ai ucis tatăl vitreg, dle Abernathy?
Nu, doamnă.
- Ce te-a oprit? - Am citit o lucrare de-a dvs:
"Dezmembrarea postmortem, recuperare şi analiză."
Ştiam că, oricât de atent aş fi fost, tot aş fi fost prins.
- Cel puţin nu cât existaţi voi toţi. - Aş vrea să cred că e adevărat.
Am luat-o ca pe un semn de sus.
M-a ţinut pe calea cea dreaptă.
De atunci, nici n-am mai vorbit în biserică.
Ce s-a întâmplat cu tatăl tău vitreg?
Ultima dată când l-am văzut, i-am spus că e un om mort
dacă se mai atingea de mama.
Cred că ticălosul m-a crezut pe cuvânt.
Îmi închipui cum te simţi când ştii
că oamenii cred c-ai făcut aşa ceva.
Apreciez asta.
Ar fi bine să nu mai pleci, da?
Nu vei mai avea parte de a doua şansă.
Îmi plac filmele cu John Wayne.
Da.
Dr. Brennan. Uitaţi-vă aici.
Sunt ouăle unui parazit. Bine lucrat, Opie.
- Dr. Hodgins. - Nu, nu mă deranjează, dr. Saroyan.
Adevărul e că, după ce am plecat,
merit orice Thurston vrea să zică.
- Thurston? - Da.
Eu şi Opie avem o mică înţelegere.
Parazitul nostru e Paragonimus westermani.
- E un vierme pulmonar. - Nu se găseşte în Statele Unite.
Opie, eşti ca frăţiorul pe care nu l-am avut.
Mă bucur, Thurston.
Dar în Japonia viermele pulmonar afectează 80% din crabii de apă dulce.
- Victima a fost în Japonia? - Nu, dar ştia pe cineva care a fost.
Ai spus că n-ai văzut-o pe Tina de o lună, corect?
Exact. De când m-am întors din Japonia.
Acum regret asta. Ţineam la ea.
Ai fost infectat cu un parazit cât ai stat în Japonia.
- Aşa ai început să tuşeşti. - E doar o răceală.
Asta e reţeta ta pentru Bithionol.
E pentru parazit, nu?
De unde aveţi asta? Informaţiile medicale sunt confidenţiale.
Nu şi în timpul unei investigaţii. Acelaşi parazit...
a fost găsit pe cadavrul Tinei.
Putea ajunge acolo într-un singur mod, Mitch.
Asta e o nebunie. Era gâsca de aur.
- De ce aş ucide-o? - Pentru că renunţa, ca să aibă un copil.
Şi contractul semnat cu japonezii
nu valora nimic fără Tina.
Aveam o înţelegere.
Şi m-am enervat. Am împins-o.
Sunt un om mare.
A zburat prin chestia aia.
Dar eu doar am înghiontit-o.
Dle Abernathy, nu mai vreau să te văd
purtând şapca aia de baseball în laborator.
Da, doamnă.
Îmi pare rău.
Aş prefera s-o porţi pe asta.
- E bună, doamnă. - Nu e rău.
A mărturisit. Mulţumesc că ne-ai adus virusul.
- Sigur. - Sunt frânt.
Înţeleg. Cazul cred c-a fost dificil pentru tine,
cum şi victima era însărcinată.
Sigur ai făcut paralele.
Da, cred că da.
Cred că experimentul a avut succes.
Cred că acum mă pot pune în locul tău şi simţi empatie.
De asemenea...
Îţi datorez scuze.
Scuze? Stai.
Îmi ceri scuze
sau eu ţie pentru ceva ce nu înţeleg?
Înţeleg cât de supărat ai fost,
că nu te-am luat la ecografie.
Deşi-mi doresc să nu fi făcut asta, nu pot.
Nu-i nimic.
- Scuzele sunt suficiente. - Da?
Pentru că mai am.
Mereu accept mai mult. La ce te gândeşti?
Doctora mi-a făcut un DVD cu ecografia.
Deşi rezoluţia nu e ideală, sunt sigură că-ţi va plăcea să vezi asta.
Sigur că mă voi bucura să văd...
Uite.
Asta e bătaia inimii.
- Eşti fericit. - Normal că sunt.
Ia uită-te. A lovit.
Are circumvoluţiunea ta cerebrală proeminentă.
- E un lucru bun? - Da.
- E un lucru foarte bun. - Nu?!
Ai auzit?
Ai circumvoluţiunea mea probacerebrală.
Ce zici de asta? Loveşte.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro