Când am sunat să-mi iau liber, am stat cu faţa în jos
ca vocea să pară a fi nazală.
La mine totul ţine de ziua de dinainte.
O tuse bine plasată aici, un strănut acolo.
- Şeful mi-a zis să stau acasă. - Omule, suntem pregătiţi.
Mai încet. Nu vreau să ajung cu un picior rupt şi să nu pot explica asta.
La naiba! Stai! M-am prins într-o creangă sau ceva.
Ce?
Ajutor, Doug! Ajută-mă!
Cred că mi se va face rău.
Ajută-mă!
Dr. Hodgins...
- Da? - Ajută-mă, te rog.
Asta a venit pentru tine.
Dumnezeule. E evaporatorul meu.
Arată superb, nu?
Arată scump.
Doar ce e mai bun pentru Liga Dreptăţii.
Ai cumpărat multe jucării în ultima vreme.
Sunt ultimele apariţii în echipamentul ştiinţific.
Uită-te la asta. Am folosit incubatorul variabil
termostatic să clocesc un chlamydosaurus.
Ai un buget, dr. Hodgins, pe care eu îl supraveghez.
- Lucrurile astea sunt în buget? - Haide.
- Ce afacere nu merge pe credit? - A noastră.
Şi departamentul tău e falit.
Mai e doar un lucru.
- Am văzut un TEC-Cooled... - Aici dr. Saroyan.
Sigur că-l pot împrumuta. Îl trimit acum.
Booth şi dr. Brennan au nevoie de tine. Îţi vor trimite locaţia.
Şi gândeşte-te ce dispozitive trimiţi înapoi.
Ce? Nu. Stai, nu pot renunţa la nimic.
- Sunt ca şi copiii mei. - Alege sau o fac eu.
Te iubesc.
Le-aş cumpăra chiar eu, dar e împotriva politicii Jefferson.
Nu mă interesează, Hodgins. Hai să ne concentrăm pe caz.
Victima e bărbat, judecând după pelvis.
Să nu mai vorbim de verigheta imensă de pe mâna stângă.
- Ne putem grăbi, Bones? - Mai avem şi alt caz de care nu ştiu?
Fiul lui Booth se întoarce azi din Anglia.
Avionul aterizează la 11:00.
Parker a fost plecat o vreme.
Patru luni de fapt. Sper să nu spună fotbal la soccer.
- Abia aşteaptă să-şi cunoască sora. - Îmi imaginez.
Şi o casă nouă, o cameră nouă.
Pun pariu că el îşi poate cumpăra o jucărie ocazional.
- Destul. - Bine.
După mărimea larvei muştei de carne, victima a murit acum trei zile.
Grozav! Perfect!
Hai să-l împachetăm şi să-l ducem la Jefferson.
- Nu vreau să-l las pe Parker să aştepte... - Nu avem încă capul victimei, Booth.
Chiar ai nevoie de el? Bine. A fost o întrebare proastă.
Uită-te tu acolo şi eu aici.
Trebuie să lucrăm metodic. Recuperarea craniului cere fizică,
anatomie, şi analiza atentă a terenului geologic.
Pare să dureze mult.
- Şi trebuie... - Cum capul
e de obicei primul dislocat în timpul descompunerii,
ploaia de noaptea trecută putea să-l ducă la vale.
Pârâurile probabil au acţionat ca albii.
Grozav. Deci e undeva acolo, hai să mergem.
Pentru ochiul neantrenat, da, dar pot analiza vâscozitatea...
Şi să calculez orificiile craniului ce pot aduna aluviuni şi schimba cursul.
Când eşti expert, poţi vedea traiectoria...
Ştiţi ce? Durează prea mult.
Nu ştiu de ce faci atâta caz...
M-ai găsit.
Noi l-am găsit.
Putem merge la aeroport acum?
Bones Sezonul 7 Episodul 10
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Mă bucur că te-ai întors, amice. La fel şi Christine.
- E aşa mică. - Da, cred că-ţi zâmbeşte.
- Crezi? - Da.
Ce zici de camera ta, amice?
- E exact ca cea veche. - Super.
- Cred c-ar trebui s-o iei tu. - Da, uşor.
Nu vreau să mă urască.
N-o să te urască. Eşti fratele ei mai mare.
Haide.
E în regulă. Ce zici de asta?
Am scos vechiul camion. L-am găsit.
- Crezi că încă merge? - Normal că da.
Eu şi Christine i-am pus baterii de dimineaţă şi am dat câteva ture.
Bones trebuia să meargă la laborator, poate mai târziu
tu, eu şi Christine putem face spaghete cu chiftele?
Christine nu poate face ceea ce spui tu, tată.
Ştiu, amice. Ne bucurăm că te-ai întors.
- O placi. - O iubesc.
Aşa cum te iubesc şi pe tine, da?
Da? Ia te uită.
Pot să stau în pat? Sunt obosit.
Sigur, da...
Probabil e fusul orar, nu?
Înainte să-ţi dai seama, te vei acomoda.
Amice.
- Mă bucur că te-ai întors. - Ne vedem mai târziu.
Stomacul şi sfincterul piloric sunt intacte,
aşa că am o şansă să aflu ce a mâncat ultima dată.
Adâncimea cavităţii pulpare a incisivului central superior
ne dă o vârstă între aproximativ 26 şi 36 de ani.
N-a ajuns Parker aici azi?
Da, acum două ore.
- Cum a mers cu el şi Christine? - Christine l-a întâlnit la aeroport cu noi.
Parker a îmbrăţişat-o şi ea l-a scuipat, dar lui Parker n-a părut că-i pasă.
- Crezi că merge? - Da, de ce nu?
Ştiu că toate culturile au poveşti despre greutatea de a avea copii vitregi.
- Cenuşăreasa. - Exact.
Rivalitatea între fraţi e comună şi imperativ necesară sociologic.
Considerând asta, nu mă îngrijorează mai mult decât disconfortul naşterii.
- Atitudinea ta e impresionantă. - Normal că e.
E o rană perimortem pe spina ischiadică dreaptă.
Pare a fi înjunghiere.
Artera iliacă externă a fost secţionată când a fost înjunghiat,
ceea ce ne dă cauza morţii.
Echipamentul tău costă milioane.
Mie nu mi s-a permis să-mi upgradez sistemul tot anul.
Dar tot suntem cei mai buni.
Da, dar nu ai găsit încă o potrivire pentru reconstrucţia facială.
Nicio potrivire peste 20%.
Spun că probabil e un echipament ce poate ajuta.
Sau nu are cazier sau permis, sau nu i s-a raportat dispariţia.
- De partea cui eşti? - Uneori exagerezi.
Ce vrea să însemne asta?
Senzorii de mişcare din dormitorul nostru ce controlează jaluzelele?
Când facem sex, se deschid, se închid, se deschid, se închid.
Iertaţi-mă. Nu voiam să aud asta.
S-a întâmplat să fiu aici, atent...
- Treci la subiect, Clark. - Sigur!
Cred că ştiu de ce nu-l găseşti.
Am listat victima la 1,52 m.
Pentru că asta mi-ai spus.
Ştiu, dar asta înainte să descopăr durerea de călcâi şi degetul în ciocan.
Nu sună bine.
Urmele de pe articulaţia interfalangiene de la piciorul drept şi calcaneu,
apar la femeile ce poartă tocuri,
dar şi la bărbaţii ce poartă pantofi ce-l înalţă.
Încearcă să-l listezi la 1,72 m.
- Am reuşit. - Tony Cole.
- Soţia i-a raportat dispariţia. - Chiar aveau probleme.
Tipul minte în privinţa greutăţii în permisul de conducere.
Noroc că ştiai de asta, Clark.
Nu fiţi obraznică, dnă Montenegro.
Pot spune tot laboratorului de jaluzele.
Se deschid, se închid, se deschid, se închid.
Când aţi vorbit ultima dată cu soţul dvs, dnă Cole?
Vinerea trecută.
Tony mi-a dat un mesaj după serviciu.
A spus, "Nu mă aştepta la cină. Voi întârzia."
Era ceva obişnuit să stea până târziu?
Nu, mereu era acasă cu familia lui.
Îmi ajuta fiul la teme în fiecare seară.
Făcea karate cu el în weekenduri.
- Era un om bun. - Nu spunem că nu era.
Încercăm să înţelegem ce s-a întâmplat în seara aceea.
Aţi observat un comportament neobişnuit?
- Era stresat? - Munca lui Tony îl afecta.
Deţinea... un camion Spark & Steel.
Şi tipul ăsta nou... Karl nu ştiu cum
claxona pe teritoriul lui.
- Tony a spus că era îngrozitor. - Îngrozitor cum?
Râdea de înălţimea lui să-l intimideze.
Soţul dumneavoastră era conştient de înălţimea sa.
- Am văzut că purta pantofi înalţi. - Tony a dus o viaţă grea în liceu.
Şi acum ticălosul ăsta încerca să pună mâna pe ruta lui.
Asta ar stresa pe oricine, nu?
- Ştiţi unde e Karl? - N-ar trebui să fie greu.
Verificaţi la compania Spark & Steel.
Spark & Steel, sigur.
Te grăbeşti?
Da.
Fiul meu se întoarce acasă după o excursie de o săptămână,
şi trebuie să găsesc o cale de a-i spune că tatăl lui a murit.
Am examinat spina ischiadică curăţată şi am găsit mai mult decât speram.
- Pare a fi arma. - A rămas în os.
Dacă victima a fost înjunghiată într-un atac frontal,
ne putem da seama de lungimea armei.
Are cel puţin 18 cm.
Sigur ar fi secţionat
arterele iliace externe.
- Ai găsit cauza morţii, omule. - Asta am făcut, frate.
- Poţi determina metalul? - Sigur.
Voi folosi noul spectrometru de masă, pe care intenţionez să-l păstrez.
Asta va... determina rezistenţa,
şi-l pot folosi pentru a afla cu ce a fost înjunghiat.
Ce?
Bun. Sună-mă când vei afla
următoarea oprire a camionului. Mersi.
Ar trebui să aibă ruta. Tipul ar trebui să fie în apropiere.
Mă gândesc atunci când mergem acasă,
să facem ceva împreună, ca o familie,
cum Parker e acum acasă.
Îmi place ideea. Cum ar fi?
- E o zonă împădurită în spate. - Da.
Mă gândeam să căutăm stârvuri şi să le articulăm scheletele.
- Un proiect de familie. - Dar ce facem cu ele?
Le putem asambla şi apoi atârna ca decoraţiuni.
Sau putem lua cina împreună.
Poate la locul cu bolul imens cu grisine.
Tuturor le plac.
Mă gândeam că un proiect ne uneşte ca familie,
şi poate Parker se acomodează mai uşor.
Stai. Cum adică acomodare? Parker e bine.
Din moment ce fraţii pot dezvolta rivalităţi acrimonioase.
Apreciez asta. Chiar apreciez, Bones.
Dar nu cred că, dacă ne jucăm cu animalele moarte, va face lucrurile mai bune.
Dacă tu crezi că grisinele sunt de ajuns...
Cele cu usturoi? Da...
E grozav. Suntem la două minute. Mersi.
Camionul tipului e cam la 600 m de aici. Stăm bine.
Bones, mersi că îţi faci griji pentru Parker.
Judecând după mărimea mulţimii, pare o afacere bună.
Spark & Steel se specializează în instrumente de ultimă generaţie.
Un camion ca ăsta i-ar aduce un venit bun.
Şi mai bine dacă are rută.
Mai aveam 20 de minute, da? Nu mi-a mers aşa bine toată ziua.
Karl Singler. FBI. Lasă minciunile pentru mai târziu.
Hai să mergem. Eliberaţi. Înapoi la lucru.
Mă scuzaţi. Mulţumesc.
Nu ştiu despre ce e vorba, dar nu mint cu pescuitul.
Am cureaua de când am câştigat Trout Classic.
- Tu pentru ce ai luat-o? - Să-mi ţină pantalonii.
Avem întrebări legate de Tony Cole.
Ce e cu el? Micuţul a dat de belele?
Nu, a fost ucis. Se aude că nu-l voiai în calea ta.
- Stai, nu e adevărat. - Voiai să-i furi ruta, nu?
Economia nu e prea bună acum.
Ne băteam pe clienţi, da, dar nu l-am ucis.
- Câştigul financiar e un motiv bun. - Sigur.
- Unde ai fost vinerea trecută? - Am lucrat toată ziua.
Şi seara am jucat poker, şi am câştigat.
Am martori, comenzi...
Credem că victima a fost înjunghiată cu un obiect de metal de cel puţin 18 cm.
Ai vreun asemenea obiect în camion?
Metal, 18 cm? Ce? Glumeşti?
Nu...
Am ace, cazmale, ace de trasat, şurubelniţe,
ferăstraie de mână, ace elveţiene,
dalte, burghie late, ciocane.
Tot ce vreţi.
Gândeşte-te la profilul victimei.
Tipul a fost bătaia de joc a tuturor toată viaţa.
Şi-a subjugat ceea ce simţea purtând pantofi înalţi,
alegându-şi o profesie foarte masculină.
Voia să fie tipul unui tip.
Îmi place. Continuă, nu te opri.
Asta înseamnă că nu voia să vorbească despre problemele lui nici cu soţia lui.
Pentru că asta l-ar face mai puţin bărbat.
Da, eu aş zice c-a fost un acord avantajos între sexe, dar...
Nimeni nu va înţelege ce spui, Sweets.
Era apropiat de fiul său.
Soţia sa spunea că-l ajută la karate.
Probabil nu voia să fie bătut, ceea ce explică asta.
E un raport al poliţiei înaintat cu o zi înainte ca Tony să fie ucis.
- A încercat să instige o bătaie. - Cu profesorul de karate?
- De ce n-ai început cu asta? - Îmi pare rău.
Dar uite cine a sunat la 911.
Fiul său. Pregăteşte-te.
E timpul să faci pe psihologul cu fiul lui.
Fragmentul de metal e un aliaj compus din fier,
crom, nichel, molibden, şi puţin carbon.
Oţel inoxidabil.
Înseamnă că poate fi o unealtă din cele găsite de Booth şi de dr. Brennan.
Da, dar nu se potriveşte duritatea.
Căutăm un cuţit cu o lamă relativ subţire.
- Poate fi un briceag. - N-am mai văzut unul de 18 cm.
- O să lucrez la asta. - Dr. Hodgins.
Da?
Mi-ar plăcea să-ţi dau echipamentul pe care ţi-l doreşti.
Dar suferim de tăiere de fonduri, ca orice agenţie guvernamentală.
- Au anulat petrecerea Zilei Fondatorilor. - Ce?!
- Mereu se ţine petrecerea. - Nu şi anul ăsta.
Cine se cred nemernicii ăştia?
Nu-şi dau seama că, dând bani pe petrecere, alimentează economia?
Crează cerere pentru băutură, mâncare şi DJ.
Haide! E economie keynesistă.
- Scuze, fără petrecere. - Dumnezeule...
Nu urăşti neoclasicii?
Haide!
Unde va ajunge ţara asta? Serios.
Îmi poţi spune de ce ai sunat la 911, Danny?
M-am bătut la şcoală într-o zi.
Era cu copilul lui sensei, Blake. A fost vina mea.
- Ba n-a fost. A fost o neînţelegere. - Nu.
Eu am început.
Credeam că, dacă mă pot bate cu Blake, tata...
în sfârşit ar...
Credeai că va fi mândru de tine dacă-i arăţi ce dur eşti.
O prostie, nu? Eu am fost cel bătut.
Probabil s-a înfuriat.
Nu vrea să treci prin ce a trecut şi el.
De asta mă punea să exersez tot timpul.
Nu sunt deloc bun la karate.
Te-a luat cu el când a fost să vorbească cu profesorul de karate?
- Voia să clarifice lucrurile. - O luase razna, mamă.
Sensei era mult mai mare ca el.
Şi tata tot ţipa. Mi-era aşa ruşine.
De asta am sunat la 911.
Nu ştiam ce să fac. Voiam să înceteze.
Şi când s-au întors acasă, soţul tău ţi-a povestit ce s-a întâmplat, dnă Cole?
Nu mi-a spus.
Era supărat, dar... nu-i plăcea să vorbească.
Dar tu, Danny? A vorbit vreun pic cu tine?
În dimineaţa următoare, înainte de excursie, a spus că nu terminase.
Şi că va continua să se zbată pentru mine.
Voiai să mă vezi?
Da, speram să mă ajuţi la ceva.
Dumnezeule, nu. Nici nu mă pot uita la asta.
Nu asta. Nu, nu, nu, nu, nu...
Se pare că victima a mâncat multe alune în noapte în care a murit.
Putem trece mai departe, te rog?
E vorba de Hodgins. Pare să tragă de timp,
şi speram să mă ajuţi să-l fac să returneze din echipamente.
Vrei să mă folosesc de poziţia mea ca soţie a sa să-l manipulez.
Ai pus problema urât.
Nu, aşa merge.
- Îl manipulez pe Hodgins tot timpul. - Grozav!
Nu se poate. Soţia are un număr de manipulări.
Nu vreau să-mi irosesc una pe responsabilităţile fiscale de la Jefferson.
Stai.
Asta-ţi seamănă a vierme sau a roşie uscată la soare?
N-am idee.
Dar pare o sarcină pentru unul din instrumentele lui Hodgins.
Amice, eşti aici? Aveam o pauză mică.
Voiam să văd dacă vrei să mănânci ceva... sau cum vrei.
Parker? Grozav.
- Tată? - Aici erai.
- Unde ai fost? - Ce faci acasă?
Am venit să te văd, desigur. Şi voiam să-mi iau geanta.
- N-am văzut-o. - Sigur, normal că n-ai văzut-o.
De ce mi-ai fi văzut geanta?
Unde ai fost?
Nicăieri. Exploram pădurea din spate.
Explorai pădurea în spate.
De ce nu i-ai spus dădacei unde eşti?
Pentru că nu sunt copil. Christine e copilul.
Tocmai am avut plăcerea de a goli stomacul victimei,
şi am găsit un fel de vierme foarte neobişnuit, oribil.
I-l dau lui Hodgins.
Grozav, sigur va fi încântat, mai e ceva sau era doar viermele?
Da, mai mult. Cam a găsit locuri unde periostul e compromis
pe schelet la pelvis şi la extremităţile mai joase.
- Vânătăi. - A fost şi bătut.
Dar n-a fost lovit dintr-o parte.
Vânătăile arată că şi victima a ripostat.
Ceea ce n-a fost uşor.
Fiecare vânătaie are un punct de impact.
S-a bătut cu cineva ce ştia arte marţiale.
Profesorul de karate. Vin şi te iau mai târziu.
Şi putem vedea dacă mâinile sale se potrivesc rănilor.
Ne vedem în 15 minute. Amice.
Trebuie să plec la serviciu.
Stai aici şi ne vedem mai târziu. Dacă pleci undeva, spune-i dădacei...
Da. Spune-i dădacei unde vei fi, da?
Da.
Din cauza urmelor loviturile de pe os,
sunt de acord că senseiul lui Danny e un suspect excelent.
Crezi că mă va lăsa să-i măsor extremităţile?
- Mă asculţi, Booth? - Nu. Uite.
Parker m-a minţit azi.
A spus că se juca în pădure,
dar avea adidaşii curaţi, şi nu avea nimic pe talpă.
- Poate i-a curăţat. - Bones, are 11 ani.
- S-a purtat şi ciudat. - De ce crezi c-a minţit?
Nu ştiu ce să cred. Probabil nu e nimic.
Ştii ce? Sala de karate e aici.
...concentraţi-vă pe chi.
Excelent...
- Tipul e o celebritate kung fu. - Nu e kung fu.
- E shotokan ryu. - Ce?
E un stil de karate ce înseamnă "mână goală."
Multe arme acolo pentru mâna goală.
Îmi pare rău. E un curs privat rezervat centurilor negre.
Trebuie să-ţi pun câteva întrebări în legătură cu Tony Cole.
- A fost ucis. - Dumnezeule.
Nu ştiam. Este îngrozitor.
Cole a venit la tine săptămâna trecută pentru că s-au luat la bătaie copiii?
Da, era foarte supărat.
Şi nu m-am ocupat de asta aşa bine. Am ridicat vocea.
- Poate a părut ameninţător. - Asta e tot?
- Nu ai dat în el? - Asta nu s-ar întâmpla niciodată.
- Ce faci? - Îţi examinez mâinile.
Te rog, nu face asta.
Tot ce facem aici e să arătăm că violenţa nu e necesară.
E adevărat.
Una din doctrinele Bushido e "lupta evitată e cea mai bine purtată."
Dacă nu poate fi evitată? S-a zvonit că Tony n-a lăsat-o baltă.
- A venit joia trecută. Nu l-am mai văzut. - Atunci nu te deranjează
dacă dr. Brennan îţi ia modelul mâinilor şi picioarelor,
ca să le comparăm cu rănile victimei.
Ba mă deranjează. Am cursuri toată ziua.
Nu e necesar, Booth.
Pot găsi toată măsurătorile pe acest DVD.
Ia uită-te. Ne vedem curând.
Sensei.
A trecut de toate cele 27 kata.
Din fericire, am putut vedea fiecare suprafaţă lovită.
Facem acum comparaţia între loviturile lui Sensei Sherman
şi rănile victimei, atât asupra mărimii cât şi a formei.
Ca un condur de sticlă, doar că e pentru pumn.
- Nu cred că se potrivesc. - Mai lasă-mă.
Îi citesc poveşti lui Michael Vincent.
- Cum merge cu Parker? - Booth e îngrijorat.
Parker petrece mult timp în camera lui,
şi când iese, minte când spune unde se duce.
- Şi eu aş fi îngrijorată. - Dar se uită la Christine cu afecţiune.
Adolescenţii din triburi sunt încurajaţi să aibă vieţi independente când au fraţi.
Sunt încurajaţi să mintă?
Nu se potriveşte nimic.
Cel care a făcut asta era mai scund decât tipul de la karate.
Mult mai scund. Poate căutăm un copil?
E posibil, dacă copilul ştie karate.
Poate când Cole n-a ajuns nicăieri cu sensei, i-a confruntat copilul.
Dr. Hodgins, ce Dumnezeu...
Fără vibraţii.
Ce faci în sala mea de autopsie?
Ce crezi?
Faci autopsia unui vierme?
Da, viermele pe care l-ai găsit în stomacul victimei.
E Scyphophorous acupunctatus,
cunoscut beţivilor ca şi vierme mezcal.
Asta ne spune că victima bea mezcal.
- Ce mai trebuie să ştim? - Originea. Gata.
După ce rehidratez vizitatorul din sud,
plănuiesc să-l deschid să-i văd conţinutul stomacal.
Ac.
Desigur, pot face acelaşi lucru în mai puţin timp
cu un nou echipament de la Sumner & Company,
dar n-am fonduri pentru el.
Să fiu sincer, asta mă face să mă simt mai aproape de el.
Sper că prietenul nostru şi-a dat viaţa
ca să răzbune moartea victimei noastre.
- Vorbeşti serios. - Vrei să asişti?
M-aş simţi mai puţin prost.
Ce naiba.
Moartea sa n-a fost în van.
- Am ce aveam nevoie. - Ai noroi.
Viermii îşi folosesc faringele să ingerez sol.
Extrag nutrienţii şi restul dau înapoi.
E un mod frumos de a spune excremente de vierme.
Da, excrementele astea mici
se pot dovedi a fi piatra din Rosetta.
Sunt Temperance, mă întrebam dacă vrei să faci o plimbare cu mine şi Christine?
Parker, eşti bine?
Care din voi e Blake?
Blake e o fată?
Restul clasei, mokuso!
Cu ce vă pot ajuta de data asta?
Am vrea să-i punem câteva întrebări fiicei tale.
De ce?
Credem că are informaţii despre moartea dlui Cole.
Da, nu vrem să vă ducem pe amândoi la FBI.
Credem c-ar fi mai confortabil să vorbim aici.
Pari să fi câştigat multe premii.
A fost campioană regională şi finalistă în ultimii trei ani.
Sper să pot câştiga şi anul ăsta.
Blake, ştiai că tatăl lui Danny a fost ucis vinerea trecută?
Da, e aşa trist. Îmi pare foarte rău.
L-ai văzut în acea zi?
Da, m-a oprit când mă întorceam de la şcoală.
Blake, de ce nu mi-ai zis?
- M-am ocupat eu de asta. - Domnule, vrem să punem întrebările.
De ce l-ai lovit?
Dlui Cole nu i-a plăcut că m-am apărat în faţa fiului său, Danny.
Credea că eu sunt agresoarea. Spunea că, dacă tata nu mă va învăţa
diferenţa dintre bine şi rău, mă va învăţa el.
- Apoi l-ai lovit. - Nu. M-am ocupat conform codului.
Am spus că mă simt ameninţată şi să mă lase în pace. N-a făcut asta.
N-ai folosit arme de aici?
- Cuţit sau briceag? - Nu-mi place acuzaţia.
Cole a aţâţat-o. E un om matur.
Tipul avea probleme.
Avea probleme la muncă, cu fiul lui. Nu e vina ei.
Atunci nu e o problemă pentru Blake să clarifice totul.
- Nu, Blake? - N-aş folosi niciodată o armă.
N-aş avea nevoie. L-am lovit pe dl Cole să-l slăbesc.
A fost legitimă apărare, pot s-o dovedesc.
Prietena mea, Shana, a filmat totul pe telefon.
Acum e pe WeTube.
"Bărbat matur bătut de o fetiţă."
A fost tare.
A fost... Îmi pare rău.
Dar a fost.
Bones, voiam să te sun. Fata lui sensei nu l-a ucis.
Deşi ar fi putut.
Nu de asta sunt aici, Booth.
Ce s-a întâmplat?
- Trebuie să vorbim despre Parker. - Ştiu.
Nu pare a fi în apele lui. Mă ocup eu de asta.
Eram acasă şi am găsit probe în camera lui.
Probe? Parker e fiul meu.
- Nu e suspect. - Nici mie nu-mi face plăcere asta, Booth.
Camioneta făcută de voi doi e distrusă.
Mi-a furat unul din halate şi poze...
cea care-ţi place ţie mult cu mine şi Christine.
Da?
A scos rama, şi poza lipseşte.
Îmi pare rău... dar trebuie să ne gândim şi la fiica noastră.
Rar am ocazia să-l văd şi...
Mă ocup eu de asta.
O să mă ocup.
Ar trebui să mă întorc la laborator să descopăr ce armă e.
Bones, mă ocup eu, da?
Nu pari să fi găsit arma, dr. Edison.
Am 18 cm de ţesut de testat, dar nu pot
face vârfurile să se rupă în os.
- Lamele trebuie să fie mai rezistente. - Ştiu.
Am reexaminat spina ischiadică,
şi am mărit rana de 1500 de ori, uite.
Osul e zgâriat.
Pare să se fi produs când a fost scoasă arma.
De acord, dar cum putea fi scoasă în direcţia aia?
Criminalul trebuia să înjunghie victima din faţă,
dar să scoată lama din spate.
- Ceea ce e imposibil. - Da.
Ce faci?
Mă întreb şi eu acelaşi lucru.
Îl păstrezi.
M-am ataşat de micul nostru prieten.
Te rog, spune-mi c-a vorbit din lumea de dincolo.
De fapt a ţipat la noi.
Dar mi-am folosit noul incubator şi evaporator pentru rezultate.
Ca să nu le returnezi.
Dacă simţi că rezultatele sunt primite prin mijloace rele,
respect integritatea bugetară a instituţiei şi le voi arunca.
Şi cum sunt şefa ta, sunt perfect capabilă să te arunc pe tine.
Bine zis.
Conţinutul tractului digestiv al viermelui
cuprindea urme de argint, excremente de liliac,
şi o ciupercă cunoscută ca Fusarium oxysporum.
Ştiu ce sunt excrementele de liliac.
Ciuperca şi celelalte particule de sol ne spun că micul nostru amic
a venit din regiunea Jalisco din Mexic mai exact,
faţa de sud vest din Cerro Negro, sau dealul negru.
- Spaniola ta viermească e excelentă. - Si.
La una din cele mai bune distilerii din Mexic culeg agava.
Maguey del Sol, sau viermele soarelui.
Deşi e interesant, ne-ai dus în Mexic, când victima a fost ucisă în D.C.
No problemo, senorita.
Sunt doar trei baruri în zonă
care vând Maguey del Sol,
şi unul e exact pe ruta
Spark & Steel: Cantina Carreras.
Destul de bine, nu?
Mai exact câte din noile tale jucării
ai folosit ca să ajungi la asta?
Pe toate.
Nu înţeleg de ce aveai nevoie să vin.
Nu e nevoie de profil. Dai de urma unor potenţiali matori, nu?
Mergem la un bar, şi cum barmanii sunt psihologi industriei alimentare,
mă gândeam că poate traduci asta.
Nu te cred. Te frământă ceva.
- Ba nu. - Haide!
- Mereu faci asta. - Ce?
Te legi de o scuză să fim singuri ca să mă întrebi ceva,
şi apoi negi asta, şi apoi trebuie s-o luăm de la capăt,
şi... n-o s-o mai fac din nou, da?
- Opreşte maşina. - Ce?
Ce parte din "opreşte maşina" nu înţelegi?
- Ce faci? - Ştii ce?
Dacă nu ai o problemă, n-ai nevoie de mine în seara asta.
- Eu plec. - Pune centura, da?
- Ajungem la roşu. - Închide uşa! Bine, e vorba de Parker!
E vorba de Parker, da?
- N-a fost aşa greu, nu? - Bine, serios,
atitudinea nu e necesară.
De când s-a întors Parker, se închide în camera lui.
- Crezi că e din cauza lui Christine. - Şi e normal, nu?
- Toţi spun asta. - Da, e.
Şi cum ştii asta, care e problema?
A început să fure lucruri, minte şi...
a distrus o jucărie făcută de noi doi.
Cine ar face asta? E un copil bun.
Da, nu cred că asta e problema.
Dar comportamentul lui Parker te-a supărat.
Ce a zis când ai vorbit cu el despre asta?
- N-am vorbit încă. - Trebuie să vorbeşti cu el.
Doar că nu vreau să simtă că-l presez.
Nu eşti tatăl tău, agent Booth.
E în regulă să fii supărat pe Parker.
Eşti un tată bun. O să-i dai de cap.
Ştii cum să te ocupi de asta.
Va ieşi mai bine decât crezi.
Da? Data viitoare, treci direct la subiect, te rog.
Ca să ştii, nu aveam nevoie de discuţia asta.
- Voiam să te simţi util. - Trage pe dreapta.
- Nu, lucrăm la un caz.
Mă scuzi. FBI. Agent special Booth.
- El e colegul meu, dr. Sweets. - Poliţişti. Cu ce vă pot ajuta?
Vrem să-ţi punem câteva întrebări.
- L-ai mai văzut pe tipul ăsta? - E Micul Cole.
- Ce a făcut, a ucis pe cineva? - A fost ucis.
Sărmanul.
- Nu pari surprins. - Nu sunt.
Cam acum o săptămână, Cole a venit aici.
Nimic nu-i mergea bine. Mi-am dat seama că avea nevoie de ceva
ca lumea să-i pară mai frumoasă, aşa că i-am dat ce aveam mai bun.
- Da. Maguey del Sol, nu? - Era la al treilea pahar când a început.
- Toţi râdeau şi arătau spre Tony. - De ce râdeau?
De un filmuleţ în care Tony era bătut de o fetiţă.
Mulţi erau clienţi de-ai lui, aşa că a cedat.
A început să-i ameninţe, dar au râs mai tare.
Un tip scund umilit toată viaţa ar fi făcut orice să-i facă să tacă.
Se pare c-a făcut ceva de a fost ucis.
Prietena lui Blake a postat asta pe WeTube, dar nu l-a lansat peste tot.
La început, activitatea era mică.
Nişte copii îl arătau la şcoală.
Dar la 5:23 p.m., avem prima vizionare din afara şcolii.
La cinci minute după, a început să fie vizionat de toţi.
Pare a fi barul în care Cole a fost văzut ultima dată în viaţă.
Da. A fost cauzat de cel care l-a postat.
Apoi s-a răspândit rapid.
Poţi identifica cine l-a răspândit?
Pot descoperi doar locaţia.
- O putem compara cu adresele lui? - Da.
Karl Singler.
- Nu e...? - Cel care încerca să-i fure clienţii.
Karl Singler l-a transmis tuturor clienţilor lui Tony Cole.
De ce?
De ce? Voia să-l umilească, să-l facă să se simtă ca un ratat.
Dacă face asta, Singler are ocazia să-i fure clienţii.
- N-avem probe să-l legăm de crimă. - N-avem nimic?
Trebuie să stabilim arma.
Pare să fi fost înjunghiat din faţă,
dar cuţitul a fost extras din spate.
- E imposibil, Bones. - De aici problema
în a-ţi da probele de care ai nevoie.
Sigur.
Eşti supărat, Booth?
Da, o problemă cu Parker. Trebuie...
Trebuie să vorbim amândoi cu el.
- Amândoi? - Da.
Împreună, ca familie, trebuie...
să atacăm problema şi să vorbim cu el.
Dacă avem o problemă, trebuie s-o facem împreună.
Un sandviş cu peşte pentru tine.
- Burger vegetarian pentru tine. - Mulţumesc.
- Poftă bună. Sandviş cu peşte? - Şi unul vegetarian, ştiu.
Peştele! Peştele l-a ucis!
Nu poţi înjunghia pe cineva cu un peşte, Booth.
Arma avea o lamă de pescuit, un cuţit multifuncţional.
Vârful e curbat în spate, nu?
N-a fost înjunghiat frontal. A fost înjunghiat din spate.
Vârful s-a rupt când l-a scos.
Aşa s-ar explica zgârietura din faţă spre spate.
Şi Karl Singler e pescar.
Karl, cum merge afacerea?
Din nou? Asta e hărţuire.
- Pot să-ţi văd cuţitul de la curea? - Da.
- Ia un mandat. - A fost suficient de repede?
Chiar acolo.
Dă-l aici. Haide.
Ai grijă cu el.
L-am câştigat.
Asta e lama curbată.
- Vârful e intact. Lama pare nouă. - Da,
l-am înlocuit anul trecut. Eşti mulţumită?
Nu. E sânge pe mâner.
Ai înlocuit lama pentru că s-a rupt vârful? De ce n-ai aruncat cuţitul?
De ce? Pentru că e trofeul lui, nu?
Dar acum e probă.
A fost legitimă apărare.
Ticălosul m-a atacat pentru că nu ţinea la glume.
Aşa că l-ai înjunghiat în spate? Haide!
Asta nu e legitimă apărare. Te-ai luat de cel mai mic.
Eşti arestat.
- Beţi? - Da.
- Dar... - Bea şi tu.
Ştiţi că n-aveţi voie.
Dr. Hodgins a fabricat o tequila excepţională.
Evaporatorul e un distilator incredibil.
Şi nu ştiu cum face guacamole în centrifugă,
dar e cel mai bun pe care l-am mâncat.
Mai întâi trebuie să tai ceapa cu laserul.
Ai decenţa să ascunzi asta de şefa ta.
M-am gândit să avem propria petrecere de Ziua Fondatorilor.
Fără să cheltuiască Jefferson.
Presupun că nu iei în considerare cât costă acel evaporator.
Încearcă unul.
Nu eşti în timpul programului, Cam. Fii rea.
Merită. Ia o înghiţitură.
Haide. Am luat ideea de la viermişor.
Bea. Un toast pentru vierme.
A rezolvat cazul. Haide.
- La naiba, e bun! - Da!
Cred că folosim excelent clădirea şi echipamentul institutului.
- Mulţumesc. - Vreau să ştiu de unde ai luat agava?
E sursă locală.
- Cât de locală? - Nu vrei să faci o plimbare
prin expoziţia "Sucuri Mexicane" prea curând, pentru că e... rară.
Sunt aşa multe lucruri greşite aici,
nici nu ştiu cum mă voi ocupa de asta.
Îţi spun eu.
Cred că-ţi voi mai da din asta
să te ajutăm să te gândeşti, da?
Puţin.
Doamnelor şi domnilor, pentru Fondatori.
Pentru Fondatori.
Pentru Fondatori! Dumnezeule.
- N-am făcut nimic greşit, jur. - Ai distrus lucruri.
- Ne-ai minţit. - Ai furat poze.
- N-am furat nimic. - Mai bine te-ai opri acum, amice.
Nu vrei să înrăutăţeşti situaţia.
- Nu înţelegi. - Eu da.
Există o necesitate antropologică de a căuta
un statut superior în structura familiei.
- Nu înţeleg. - Spune că înţelegem
că ţi-e greu s-o accepţi pe Christine.
Nu! O plac.
E sora mea, o iubesc.
- Stricaţi totul. - Noi? Ce am făcut?
Trebuia să fie o surpriză.
Trebuia să vedeţi când o culcaţi pe Christine.
Dar vă arăt acum.
Voiam să-i fac ceva, atât.
Vedeţi? E familia lui Christine.
Aici e o poză cu Temperance...
Tata... şi sigla FBI.
- Ai luat-o de la geanta mea. - Da, dar era extra.
M-am asigurat. Vezi? Şi aici e o poză cu noi toţi.
E frumos, Parker.
Să vedem dacă îi place lui Christine.
- Dă-i drumul, tată. - Bine.
Am folosit motorul de la camionul nostru.
Sigur. Ia te uită.
Am muzica de la un cip dintr-o felicitare.
Am pus o poză cu mine la mijloc.
Aşa, Christine mă va cunoaşte când vin în vizită.
Îmi pare rău, amice.
E în regulă.
- Îi place. - O adoră.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro