Vara viitoare învaţă cum o tibie poate răsturna un imperiu.
Blaine Conway şi Cherie Redfern sunt Lister şi Reichs.
De la autoarea de best-sellere, Temperance Brennan, vine...
Bone of Contention
O acţiune aşa intensă c-o poţi simţi în oase.
Trebuie să spun c-a fost o acţiune ce-ţi dă fiori.
Sunteţi tari.
Blaine, cum e să joci un rol ca al agentului special Andy Lister?
Super!
Cherie, rolul drei Kathy Reichs cred c-a fost un punct de plecare pentru tine.
Nu, deloc. Simt c-aş putea fi dr. Reichs.
Singura diferenţă e poate că ea a urmat o facultate?
Dar în rest ne asemănăm.
Super. Ştiu că aveţi de filmat.
Abia aşteptăm să vedem filmul.
Bone of Contention, în vara lui 2013.
- O poţi simţi în oase. - Simte-o în oase.
- Pentru ce e? - Publicitate.
- Se pare că filmul e super. - Totul e.
Cum de n-au intervievat actorii ce joacă rolul celorlalţi oameni de ştiinţă?
Sunt la fel de importanţi.
Nu-ţi face griji, sigur o vor face, dr. Hodgins.
Putem vedea prima parte din nou? Când sar în aer?
- Pentru că e tare? - Chiar e.
- Nimic din asta nu era în scriptul meu. - Despre ce vorbeşti? Tu ai scris asta.
- Studioul voia câte schimbări. - Fac asta tot timpul, Bones.
- Gogoşile astea sunt incredibile. - Îţi respect enorm munca, dr. Brennan.
- Serios. - Ai foc într-un palat de gheaţă.
- De unde a venit asta? - Focul din restaurantul în care ai mâncat?
- Doar am schimbat puţin. - De ce ai schimbat numele Jefferson?
Institutul pentru Ştiinţă şi Cultură din Washington ne dă un acronim tare: WISK.
Nu? Lucrează la WISK. Grupului de teste i-a plăcut.
- Ce e zidul acela mare verde? - E un mic truc vizual.
Ia uite. Vino aici. Aşa va arăta în film.
Uită-te aici. Gata? Ia uite. Nu e tare?
Ia uită-te, Bones! Ai monoşină!
- Nu? - De ce staţi, oameni buni?!
Mă faceţi să vreau să concediez pe cineva.
Sunt puţin lucioasă, Jocco. Stai puţin.
Poate n-ar trebui să laşi oamenii să te lustruiască.
- Înapoi, Şchiopăilă. - Bună, dr. Brennan.
Eu sunt Mandy Oh, vice preşedintă la Producţie.
Suntem onoraţi de vizita dvs.
- Tu trebuie să fii agentul Booth. - Grozave gogoşi.
Dacă aveţi nevoie de ceva, dacă aveţi întrebări...
Voiam să întreb de unele schimbări din script.
- Sunt minunate, nu? - Sunt greşeli de ştiinţă, care...
Îmi pare rău. Trebuie să răspund.
Alo, Brad? Ce mai face cel mai talentat om din lume?
La locurile voastre! Asta e pentru poză!
- E aşa tare. Ia uită-te. - Hai să facem magie!
Dă-ne un clopot.
Iau eu asta.
Filmăm. Fundalul.
Şi... acţiune!
Ce crezi, Bonesy? Ţi se pare a fi un accident?
Nu, sigur n-a fost un accident.
Victima a fost suferit o traumă
la oasele pieptului, urmate de o erupţie cardială masivă.
- "Cardial" nu e un cuvânt. - Ce e? Hai să lăsăm aşa.
Aş putea extrage epicondilul medial şi să pun echipa WISK să facă teste
să vedem dacă a fost membră a grupului terorist al lui Dimitri.
Epicondilul medial nu e în piept.
Polenul acesta... victima era lângă dumbrava de măslini.
Nu avea cum să-şi dea seama de asta folosind o lupă.
Hai să tragem o privire mai îndeaproape şi apoi ne putem uita la...
Stai! Stop! Taie!
- Nu, nu. Doamne, nu. - Ce... stop.
- Nu, Bones. - Taie.
- Care e problema, Jocco? - N-am idee.
E foarte încântată. Aşteaptă de mult timp acest film.
Nu vrei să fie corect?
Nu poţi deschide o cavitate aşa, iar dialogul...
Nu-mi pasă.
Da? Doar eu spun "acţiune,"
şi doar eu spun "taie."
Corect! Reset!
Reset! De la capăt. Recuzita?
Vom avea nevoie de un cadavru nou.
Brennan a citit noul script
şi ceilalţi membri ai laboratorului sunt încă aici.
Da, dar nu în secvenţele importante.
Cred c-ar fi tare dacă ne-ar da şi nouă una.
Nouă?
Personajelor noastre ficţionale.
Da, scumpule, dar oricum n-ar şti nimeni că e vorba de noi.
- Michael Vincent ar şti. - Glumeşti.
Vrei să-ţi bage personajul
în film mai mult din cauza fiului nostru?
- E prea patetic? - Nu, scumpule, e...
eşti cel mai dulce tată din lume.
Orice s-ar întâmpla aici, în La-La Land, e ficţional,
şi nimeni nu poate face ce faci tu.
- E adevărat. - Este.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
De ce a fost mutilat dialogul? Credeam că ai un consultant tehnic.
Îl avem pe cel mai bun. Doug? Dougie?
- Bună, dr. Brennan, agent Booth. - Filmore?
Aţi încercat quiche mic? E delicios.
- Vă cunoaşteţi? - Am lucrat la un caz împreună.
Acest bărbat e podiatru.
Sper că nu ceri o mărire.
- Marty! Ce face taurul meu? - Îmi pare rău, nu e vina mea.
Lui Jocco nu-i pasă de ştiinţa exactă. Vrea ca totul să arate bine în film.
Mi se pare decepţionant.
Şi mie, până am primit primul cec.
- În sfârşit, nu? - La locurile voastre! De la început.
Pregăteşte cadavrul.
- Dumnezeule! - Ce mai e acum?
- Chestia asta miroase, Jocco. - Ţine-te de nas.
- Hai să mergem. - Mirosul e familiar, Bones.
Voi doi staţi jos!
Paza! Frank, ia-i de aici!
- Înapoi! FBI! - Afară! Directore!
- FBI! Pune-l înapoi! - Scoate-l!
- Nu e recuzită. E un cadavru adevărat. - Ce?
Dumnezeule! E adevărat? Avem voie să folosim un cadavru adevărat?
Bones Sezonul 7 Episodul 12
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
- Am auzit că dr. Brennan a trimis poze. - Da.
- La început, credeam că glumeşte. - Arată ca recuzita, nu?
O recuzită foarte bună. Ştim cine e?
Nu încă. N-a fost nimeni de aici dat dispărut.
Vrea să fac reconstrucţia facială.
Poate dacă rezolvăm cazul, ne pun mai des în film.
Cred că ne grăbim. Nici nu e jurisdicţia noastră.
- Poate fi. - Asta e. Închid filmul.
Nu poţi închide filmul.
O să examinez rămăşiţele. Cu asta mă ocup.
Mike e şeful de la pază. Spune că trebuie să închidem.
- LAPD trebuie să ajungă aici. - Dar FBI-ul e deja aici.
Ar trebui să fie suficient, nu, Booth?
Căldura cauzată de sac a grăbit descompunerea.
De acord. A murit acum 90 sau 100 de ore.
Victima pare a fi bărbat, peste 40 de ani...
Nu-l mai atinge! Presa va fi un coşmar.
De ce mi se întâmplă mie totul?
- De ce nu rezolvăm crima? - Nu, nu, nu, nu.
- Nu putem! Nu. - Te rog? Ştii că putem.
- Dr. Filmore mă poate asista. - E mai bine pentru producţie
să închirieze echipament real, aşa că am un laborator funcţional.
Şi tu eşti agent federal. Poţi cere jurisdicţia.
Ştii că departamentul te va susţine. Te rog?
Toată viaţa am visat să fac un film.
O să laşi un mic cadavru în descompunere să-ţi stea în cale?
Bine, lasă-mă să fac asta.
Nu vrei publicitate proastă?
De ce nu-i laşi pe adevăraţii Reichs şi Lister să rezolve cazul?
E un articol grozav, nu?
Dă-i tot ce vrea.
Dacă rezolvi asta, a fost ideea mea.
Clooney?
Eşti un ticălos!
Mă simt ca şi cum m-aş uita la laboratorul nostru după o noapte de beţie.
De fapt au ce e mai bun. I-am ajutat să închirieze echipamentul.
Ceea ce explică abundenţa de echipament de podiatrie.
Sunt multe traume osoase perimortem la braţe şi trunchi
cât şi... o fractură craniană.
Poţi îndrepta camera
mai aproape de marginea costală stângă?
După colorarea ţesutului, cauza morţii e secţionarea aortei.
- A sângerat. - Mă scuzaţi, dr. Brennan?
- Dle Summers. - Dr. Saroyan, el e dl Summers.
Joacă rolul drului Yagher, personajul lui Hodgins.
- Mă bucur să te cunosc. - Şi eu.
Dr. Brennan, suntem aici dacă ai nevoie de ceva.
- Bine. - Iertaţi-mă că v-am deranjat.
Am uitat nişte lucruri aici şi au spus că le pot lua dacă mă escortează paza.
Dacă nu atingeţi rămăşiţele sau suprafeţele de lângă.
Se pare că acea fractură cominutivă
a coastei a şaptea din stânga putea să-i secţioneze aorta.
Văd frunziş pe pantofii victimei.
E din familia Lauraceae, probabil laurus nobilis,
dacă... ghicesc bine.
Nu pot să cred că e un cadavru adevărat.
Nu pot să cred c-aţi identificat frunzişul.
Am un doctorat în botanică, şi unul în microbiologie,
şi m-am jucat un pic şi cu entomologia.
Aşa am primit rolul. Nu mă înspăimântau termenii.
Nu înţeleg. Dacă aveţi talent, de ce sunteţi actor?
Actoria a fost mereu prima mea iubire,
şi dragostea învinge în final, nu?
Ca o infecţie stafilococică rezistentă la meticilină.
Trebuie să recunosc că-mi lipseşte ştiinţa uneori.
Noroc cu investigaţia.
Dr. Summers, unde aţi absolvit?
UC Berkeley. Consiliera mea era dr. Lily Jacobson.
O cunosc pe dr. Jacobson.
Aţi folosit vreodată un spectrometru de masă?
Toţi actorii au cazier.
Consum de droguri, au condus în stare de ebrietate, violenţe domestice.
- Spun că e parte din proces. - Şi spui că paza e bună?
E greu să ajungi, dar cum eşti aici, poţi merge oriunde.
Dar la plecare? Verificaţi maşinile?
Da, aleatoriu.
Ucigaşul probabil a ascuns cadavrul aici pentru că era riscant să-l mute.
Ia uită-te.
Ox-Bow.
Ador filmul ăla.
- Marilyn. - Ştiu, e o schimbare faţă de FBI.
- "FBI"? Ai fost în FBI? - Da, 5 ani ca agent special în Chicago.
Apoi a venit fiica mea, acum are trei ani.
Fac de două ori mai mult aici, soarele străluceşte mereu,
şi avem un loc liber dacă te interesează.
- Eu? - Da.
Nu, nu cred că sunt făcut pentru locul ăsta.
Aşa ziceam şi eu, dar acum ai copii.
Ar trebui să te gândeşti la asta. Şi poţi face surf. Eu o fac zilnic.
Înainte să mut cadavrul, vreau să verific alibiurile celor care au cazier.
Pe aici.
Nu pot să cred că lucrez cu Jefferson.
Nici eu. Nu e corect.
Camera lui e mai tare ca a mea.
Ştii măcar care sunt primele specii ce invadează un cadavru în descompunere?
Calliphoridae şi Sarcophagidae, nu?
- Ştii asta din script? - Nu.
Folosesc o cheie dihotomică să identific speciile.
O să ţi le trimit să-mi spui ce crezi.
Agentul Booth te-a verificat?
Scumpule, Brennan şi Cam au vorbit cu profesoara lui, aşa că fii drăguţ.
Atinge probele. De unde ştim că nu e criminalul?
Cam, aşa o mai cheamă pe dr. Saroyan?
Da, de ce?
Mi se pare cunoscută.
- A locuit vreodată în New York? - Da, mai bine de zece ani.
Poate ne-am întâlnit acolo.
Aveai dreptate. Frunzişul era laurus nobilis.
Bine, un răspuns corect nu te face om de ştiinţă.
Da, bineînţeles că nu. Am avut noroc.
Am terminat reconstrucţia facială. Asta e victima.
Îi spun lui Brennan să caute în baza de date.
Nu e nevoie. Ştiu cine e.
E Hanson Stevens. E directorul studioului.
Cum se poate ca cineva aşa important ca un director de studio
să nu fie dat dispărut?
Poate Angela a făcut o greşeală.
E puţin probabil cu un asemenea craniu.
Arta tăierii e remarcabilă!
Arată ca un violoncel.
Locul ăsta, e ca un parc, nu crezi?
E aşa frumos aici.
Lui Christine îi place plaja.
Dacă am locui aici, am putea merge la Disney Land aproape zilnic.
Dar nu locuim aici. Scuză-mă, trebuie să aflu
dacă un anumit tip de frunze se pot găsi aici.
- Mă poţi ajuta? - Eu doar fac ce-mi cere ea.
Avem o hartă a speciilor în birou.
Sună la interiorul meu, Valerie Rogers, supraveghetoare peisagistă.
- Mulţumesc. - Tu ai făcut toate astea..?
- Da. - Ea e Picasso.
Fernando, când termini, poţi tunde gazonul de vest?
- Am făcut ieri asta. - Nu aşa bine.
O să vă aduc harta. O zi bună.
- Îmi pare rău, dl Stevens e ocupat. - Serios? Vreau să merg în birou.
Sunt de la FBI. Asta e o legitimaţie FBI adevărată.
Şi dl Stevens iubeşte FBI-ul.
Are în desfăşurare un film cu Al Capone, dar azi e ocupat.
Ne spui că Hanson Stevens e acum în birou?
Desigur, dar cum am spus... Dl Stevens nu e disponibil.
Puteţi reveni? Sigur.
Scrieţi toate întrebările şi i le trimit pe tabletă.
"Tabletă"? E ridicol.
Nu puteţi intra acolo!
- Nu e nimeni aici. - Ce ai de spus în apărarea ta acum?
Vă pot aduce ceva de băut? Apă?
Un shake de grâu?
Nu e sânge. Nu pare să fi fost ucis aici.
Aici scrie că ai lucrat pentru un agent, apoi ai fost concediat că l-ai atacat.
M-a făcut să dorm într-un adăpost cu câinele său cât a fost în vacanţă.
- Un adăpost? - Telefonul victimei e încă aici.
- Îi trimit datele Angelei. - Îi pun pe tipii de la IT să ajute.
Nu l-am ucis pe dl Stevens. Doar îl acopeream, jur.
Spune adevărul. De 2-3 ori pe an, Hanson dispare..
Nick îi devia apelurile, eu îi acopeream şedinţele...
- Unde se ducea? - Cine ştie? Lua o actriţă oarecare
cu care se culca în săptămâna aia şi plecau cu avionul.
Dl Stevens poate că are defecte, dar a schimbat studioul.
Da, a avut ajutor, Nick.
Nu, spuneam şi eu.
- Îl iubesc pe Hanson. - Sigur.
- Vreau să ştiu unde ai fost vineri. - Nick ştie, nu?
Da, şi tu. Vreau să văd şi datele tale.
Bine, acum uşor
preia probe de pe osul vătămat şi pune-l în soluţie.
Uşor.
Şi sunt destule urme care să arate ce tip de armă a folosit?
Dacă avem noroc şi dacă eşti competent.
Trebuie. Joc rolul unui geniu.
Da, aşa e.
Ai perfectă dreptate.
Odată seringa pregătită,
vreau s-o înfigi în portul spectrometrului de masă.
Bun, şi acum apeşi sonda.
Gata.
- Mother Suckers! - Poftim?
De asta mi se pare cunoscută dr. Saroyan!
Invasion of the Mother Suckers a fost un film groaznic,
cu buget mic pe care l-am făcut când m-am mutat în New York.
Juca o fată care seamănă cu dr. Saroyan.
- Ciudat, nu? - Foarte.
Am rezultatele. Urme de cupru şi zinc.
- E alamă. - Alamă, frunziş...
şi Invasion of the Mother Suckers?
Fracturile ambelor patele sugerează
că victima a fost lovită cu forţă.
Şi vătămarea osului frontal arată
că s-a lovit cu fruntea de un fel de protuberanţă de alamă în timpul căderii.
Şi restul fracturilor?
Toate cauzate de lovituri posterioare şi anterioare.
Mă bucur să văd că incursiunea ta
într-o altă pseudo-profesie cum e consultant pentru film
nu ţi-a întunecat discernământul ştiinţific.
Mulţumesc?
O să-mi petrec ceva timp cu fiica mea, dar mă poţi contacta la telefon.
Om de ştiinţă eminent, autoare de best sellere şi acum mamă devotată.
Uneori cred c-apari în viaţa mea doar ca să mă faci să mă simt prost.
Mă crezi mai mult decât sunt, dr. Filmore.
Eşti perfect capabil de a-ţi recunoaşte propriile părţi proaste.
Cazierele nu sunt surprinzătoare.
Industria showbizz-ului are propriile norme.
Comportamentul rău nu doar că e rar sancţionat, dar e răsplătit.
De ce arată biroul tău ca un centru de comandă dintr-un submarin malefic?
Nu ştiu. Probabil poliţistul de jucărie nu era prea vizibil.
Cred că e o idee excelentă să interoghezi oamenii de aici.
Actorii ar putea vedea lumea fictivă ca fiind reală.
- Poate va merge în avantajul tău. - Sigur.
Lasă-mă să te întreb ceva.
Crezi că Bones ar fi deschisă ideii de a locui pe Coasta de Vest?
- De unde a venit asta? - E o poziţie liberă...
- În Los Angeles? - Da, mai puţin risc, mai mulţi bani.
Acum că avem o familie,
pare potrivit, şi cu cât mă gândesc mai mult, cu atât...
Eu îmi fac propriile cascadorii, dar tu eşti magnific!
Ce naiba faci? Te puteam ucide. Ridică-te!
Incredibil! N-are niciun sens de mortalitate.
- O înşelătorie. - Cine e cel cu capul mare?
- Psihologul FBI. - Încercam să-i arăt cum îl joc pe Lister.
Tipul ăsta e ca Steve McQueen.
- Trebuie să-i fac dreptate. - "McQueen"?
- Da. - Ciudat că spui asta, pentru că...
- Încercai să-mi pui întrebări? - Da.
- Dle Conway... - Blaine, omule. Blaine.
- Suntem amândoi de la FBI, nu? - Nu.
Ţi-am verificat alibiul pentru weekend, şi oamenii de la hotelul din Santa Barbara?
- Nu au nimic legat de tine. - Nu-mi folosesc numele. Sunt tâlhărit.
Doar nu crezi că l-am ucis pe Hanson?
Ai cazier pentru consum de droguri, atac.
Încercam să intru la TMZ.
Aşa că am lovit câţiva oameni.
Toţi îl urau pe Hanson. Jocco îl ura,
Cherie se folosea de el, apoi îl ura,
toţi din publicitate îl urau, Mandy îl ura...
Toţi îl urau. Grozav, o să-ţi verific alibiul.
- Stai pe aproape. - Sigur.
- Îmi dai arma? - Da.
Tu.
Eşti bun. Ia te uită.
FBI! FBI!
- Vezi ce am de înfruntat? - Lasă arma jos!
- Pe cataramă scrie "ţăcănit." - Dar înţeleg chestia cu McQueen.
Puţin de tot.
Nu era nimic important pe telefonul lui Stevens,
dar am văzut că se înscrisese
la un serviciu de back-up.
Adică, dacă ceva era şters, îl poţi accesa prin acel serviciu?
Exact.
Uite un apel de vineri, 8:47 p.m.,
noaptea în care a dispărut.
- A fost şters mai târziu. - Eu sunt.
N-o să fiu tras pe sfoară iar, Hanson. Dacă vrei să-ţi ceri scuze, sunt aici.
Altfel, eşti mort pentru mine.
- Sigur pare ostil. - Da, a venit de la studio.
Am verificat extensia în studio...
"Liam Toynen, Bungalou 314."
El e cel care a rescris scriptul drei Brennan?
Da, şi tipii de la I.T. au atras atenţia
că vizitează site-uri dubioase şi mai e asta.
- "Crima Perfectă." - Da.
Se pare că asta n-a fost chiar perfectă, Liam.
- Bart! E Bart Simpson! - Ia te uită!
Bones, fă-mi o poză cu Bart pentru Parker.
- Booth, Bungalou 314. - Ce?
- Ce faci? - Capul stropitoarei?
Forma se poate potrivi cu rana victimei.
E din alamă?
- Da, dar e curat. - Dar cel de acolo?
Sânge.
- Ţi-am auzit mesajul pentru Hanson. - Da.
Ce, n-ai mai fost supărat pe nimeni până acum?
- De ce vorbim pe platou? - Pentru că sunt treburi oficiale.
Şi ăsta aproape că e biroul meu oficial.
- Nu, Bones? - Sigur.
În mesaj, l-ai rugat pe Hanson Stevens să vină la tine noaptea târziu.
Nu e o invitaţie politicoasă.
Da, încerca să mă facă să scriu un script gratis.
Nu lucrez pe gratis, aşa că am avut o mică neînţelegere.
Poate aţi avut neînţelegerea afară, pentru că acolo a murit.
- Ce? - Hai să ne uităm la asta.
"Cum să comiţi crima perfectă." De ce te uiţi pe acest site?
Ce? Fac cercetări. Scriu un thriller.
Tu nu faci cercetări pe internet când scrii?
Ba da.
Ce s-a întâmplat când a apărut Stevens în noaptea aia?
N-a venit. Tocmai asta e.
De obicei vine, îşi cere scuze,
îmi dă câteva sute de mii să termin scriptul.
Câteva sute de mii? Pentru ce?
- Sunt cerut. - Dar erai aici în noaptea aia?
- Da, scriam la scenariul tău. - N-ai auzit nicio ceartă afară sau ceva?
Aş fi idiot să-l omor pe Hanson.
Tipul mă plătea bine să scriu tâmpenii.
Tâmpenii? Îmi scrii filmul.
Iartă-mă că te dezamăgesc, dar singurul motiv
pentru care ţi-a acceptat filmul a fost să se culce cu Cherie Redfern...
- Palatul de gheaţă e stupid. - Da, e o prostie.
- E cam o prostie. - Stupid.
Asta e o poză din Invasion of the Mother Suckers.
Dumnezeule, e Cam.
Trebuie să punem mâna pe o copie a filmului.
Da, sigur, dar parcă ai zis că nu se mai găseşte.
Adică ai milioane de dolari
în echipamente, şi nu poţi scoate o copie
a Invasion of the Mother Suckers?
Mă ocup de asta.
L-am cunoscut pe Hanson la un eveniment caritabil acum patru luni.
Era aşa fermecător că ne-am înţeles de prima dată.
Şi după ce v-aţi înţeles,
ţi-a oferit rolul principal în Bone of Contention.
Da, dar mi-a respectat talentul. Nu sunt una din acele actriţe
care se culcă cu toţi ca să ajungă în vârf.
Da, nu cred că se purta cu tine aşa cum trebuie.
Ţi-a oferit un rol în viitorul lui film,
dar i-a dar rolul principal lui Jennifer Garner, nu?
N-o să mint. Hanson putea fi un ticălos.
Dar nu sunt singura care simţea asta.
Ticăloasa de Mandy îi voia slujba de doi ani.
- Probabil deja i-a remobilat biroul. - Mi amor.
Stai! Nu, Nando, n-o face. Stai.
Şi cu el te culcai?
De ce spui aşa? Pentru că sunt grădinar? Şi cum adică şi cu mine?
- Cine-ţi mai poate da ce fac eu? - Nu ştiu, îi poţi da rolul principal?
Putem lăsa asta pentru mai târziu?
Am produs în Mexic.
Două filme. Unul a mers la Sundance.
Atunci probabil ştii cu cine se culcă Cherie.
Cum să-l refuz pe Hanson?
E un cuvânt simplu.
Mă scuzaţi. Aş vrea să ştiu unde eraţi vineri seara.
Eu am filmat toată noaptea.
- Îl poţi întreba pe Jocco. - Jocco.
Dar tu, Sundance băiete?
Eram la seminarul de scriere al lui Robert McKee.
- Am chitanţe. - Grozav. Vom verifica totul.
Staţi pe aproape, da? Noroc, puştiule.
Voia să-i dea rolul meu lui Jennifer Garner.
Ce puteam să fac, mi amor?
Te rog?
Dr. Brennan, bun.
Am observat o asperitate pe două din oasele metacarpiene stângi ale victimei.
Şi mărindu-le, a fost clar
că erau bucăţi de materiale încastrate în os,
şi pare a fi sticlă.
Când Barry se întoarce, ai grijă ca el şi dr. Hodgins să le analizeze.
- Ce e asta? - O hartă a studiourilor.
O am de la grădinar. Am scos în evidenţă zona
cu frunze de laurus nobilis, ce am găsit asupra victimei,
dar niciuna nu e aproape de locul crimei.
Crima a avut loc pe o suprafaţă acoperită cu iarbă,
un scenariu la care ar visa orice podiatru criminalist.
Pot face reprezentări sonografice
a tuturor urmelor lăsate pe sol,
apoi aş reconstrui exact ce s-a întâmplat în atac.
Dar locul crimei are cinci zile vechime.
- Oamenii au mers pe acolo. - Nicio problemă.
Te temi că eu,
un podiatru umil şi consultant de film plătit bine,
aş putea găsi informaţii pe care tu nu le-ai găsi?
Nu e o competiţie, dr. Filmore.
Ba da, este, dr. Brennan.
Mike mi-a oferit un loc de muncă.
Ce, aici? Locuim la 3600 km distanţă.
- N-are niciun sens. - Salariu dublu, mai puţin pericol.
În afară de crime.
Una ocazional ne va ţine pregătiţi.
Şi seara trecută ai zis că-ţi place să priveşti oceanul de la hotel.
Da, cât nu mă gândesc la contaminarea cu fecale de la deversări.
E adevărat. E o idee proastă.
- Ce ai aflat? - Am dat de director.
Acum e profesor la un liceu din Pittsburgh.
Dar tocmai mi-a trimis un e-mail
că are o copie a Invasion of the Mother Suckers în garaj.
- Da! - Scuze.
- Scuze. Eşti gata? - Dumnezeule.
- Ce porţi! - Se cheamă Replicator al Mersului.
Da, va recrea ce s-a întâmplat la locul crimei.
Îi conectăm costumul de Robo Cop la Angelatron.
Şi Replicatorul poate imita exact
înălţimea, structura osoasă
şi greutatea victimei.
Când calc pe covorul sensibil la presiune,
computerizat,
fiecare pas apare în Angelatron.
Verificăm asta cu harta topografică a ceea ce s-a întâmplat.
Apoi luăm în calcul densitatea solului.
Şi apoi extrapolăm urmele venite de la atacator.
Asta e... genial.
Ştiu! Dr. Brennan se va înverzi de invidie.
Vom putea reconstitui crima.
Radiez. Îmi cer scuze.
Canadienii n-ar trebui să radieze.
Angela a luat datele drului Filmore
şi a descoperit că Stevens fugea de cineva.
De ceva, mai exact. Au găsit urme parţiale de roţi.
Adică spui că Stevens a fost călcat de maşină.
Aşa s-ar explica natura rănilor sale.
Maşina l-a lovit şi s-a rănit în stropitoare,
fracturându-şi craniul, coasta,
care i-a secţionat aorta şi l-a ucis.
Bine, de ce suntem aici?
- După densitatea oaselor şi fracturi... - Da.
- A fost un vehicul mic, uşor. - Bones, uită-te la frunze.
Chiar sub bara din faţă.
Se pare că Mandy Oh chiar îi voia slujba.
E amuzant. Te prinzi? Mandy Oh. Sigur.
Doar nu mă acuzi de uciderea lui Hanson.
Lăţimea roţii şi înălţimea barei se potrivesc cu rănile.
- Închide-l. - E consiliul directorilor. Urmez la...
Ştiu. Şi Hanson Stevens îţi stătea în cale.
Cu cine ai vorbit? Cu Nick?
Băgăciosul ăla care are impresia că ştie totul pentru c-a fost la Harvard.
Te-ai gândit că l-a ucis pe Hanson pentru că-mi vrea slujba?
Un motiv indirect, dar creativ pentru crimă.
Aş putea folosi asta în viitoarea mea carte.
Nu văd de ce nu arestezi grădinarul mexican.
Sub ce acuzaţie?
Şi el şi Stevens se culcau cu Cherie.
Şi el probabil e ilegal aici.
- Eşti incredibil de rasistă. - Nu incredibil.
Alibiul lui Fernando se verifică. E puternic.
Cum explici daunele maşinii tale
şi frunzele în şasiu?
Probabil s-a întâmplat săptămâna trecută.
Tu! Doamna cu tufişurile!
mai ţii minte săptămâna trecută când am intrat în girafă pentru că dădea un mesaj,
şi ai devenit isterică şi mi-ai spus că am rănit-o la picior?
Da, îmi pare rău pentru asta.
- Mi-am cerut scuze. - Putem tăia puţin
din frunzişul girafei, te rog?
Sigur. Are probleme?
Asta vrem să aflăm.
Frunzele de pe maşina lui Mandy Oh nu sunt la fel ca cele găsite la locul crimei.
Cred că spunea adevărul.
Cum merge cu fragmentele încastrate în mâna victimei?
Încă aştept rezultatele.
Trebuie să-ţi spun, Barry, faci o treabă grozavă.
Ar trebui să ai un rol mult mai mare în film.
Serios, ce s-ar face fără tipul cu insecte şi mâzgă?
Mie-mi spui. Nici nu-mi înţeleg dialogul.
Era foarte interesant.
Dr. Reichs, pupa de Papilionoidea tinde
să aibă particule ce apar în general postmortem.
La naiba. E o replică frumoasă.
Nu suntem deloc apreciaţi.
Am încercat să vă iau un Cameo.
- Cât de tare ar fi? - Nu ştiu...
Nu sunt actor, dar dacă ai nevoie de noi...
Nu e stabilit, dar... Rezultatele!
Nu era sticlă. E aluminosilicat.
- Ce e? - Aluminosilicatul e folosit
pentru producerea de ecrane pentru smartphone.
Mersi, Cam. Îi spun lui Booth.
Poftim.
Mănânci foarte multe gogoşi în călătoria asta.
Sunt nişte gogoşi incredibile.
Sunt de la Huckleberry's.
N-am mai mâncat. Sunt cele mai bune.
- Ai terminat? - Da.
Cam spune că se pare că mâna victimei s-a lovit
de un celular când a fost lovit.
Dar avem deja telefonul victimei.
- Poate are două telefoane. - Serverul de back-up.
Dacă l-a folosit pentru un telefon, poate a făcut-o pentru ambele.
Asigură-te că Angela are conturile tuturor celularelor, nu?
- Sigur. - Ar trebui să guşti din gogoaşă.
Aveau dreptate.
Stevens avea un telefon personal, şi unul de serviciu.
Încă descarc backup-ul de vinerea trecută
şi am nişte mesaje, dar uite.
"Sufăr pentru tine, am nevoie curând."
Nu mă mir că replicile erau proaste.
Da, i-a trimis asta lui Cherie Redfern.
Uite ce a răspuns. "Nu în seara asta, iubitule, filmez."
A venit. Invasion of the Mother Suckers e al nostru.
E pe banda originală, aşa c-avem nevoie de un proiector.
- Ce ai zis? - Cam, nimic, bună.
Dumnezeule, speram că Barry nu-şi aminteşte.
- Trebuie să-l distrugi. - Nu, e singura copie.
Urma să încep Medicina şi aveam nevoie de bani...
Dumnezeule, niciodată n-am fost mai umilită.
Cam, cred că vrei să vezi asta.
Stevens a filmat ceva cu telefonul în noaptea în care a murit.
E rulota lui Cherie Redfern.
Da, iar acela e Jocco Kent, regizorul.
Stevens îi spiona.
Se pare că avea şi de ce.
- E deschisă la asta. - Bun.
Să ştii că slujba are şi părţi rele.
Nimeni nu ne pune întrebări, dacă înţelegi ce vreau să spun.
Asta e prima crimă care a avut loc?
Hai să o facem ultima. Jocco, amice, hai să vorbim.
- Trag un film. - Nu, nu tragem.
Tăiem. Stop, taie, stop.
Orice ai spune, stop.
Încerc să fac puţină magie,
puţină magie într-o lume tristă şi crudă.
- De ce e aşa de greu? - De ce? Pentru că cineva a fost ucis.
Şi acum filmul meu e ucis. De ce e asta drept?
Ştii ce? Reset, de la început.
- Dle Kent... - Nu "dle Kent." Am zis că vreau să vorbesc.
Asta înseamnă stop.
Ce vei face, vei aresta un om care a adus un profit
de un miliard de dolari în ultimii cinci ani?
Grozavă idee, sus, mâinile la spate. Hai să mergem.
Serios?
Înapoi.
Te simţi bine?
- Ce faci? - Joc un rol.
- M-am gândit că asta ai face tu. - Ce?
Ce s-a întâmplat apoi? Stevens te-a confruntat?
Nu, nu ştiam că e acolo. Am auzit ceva, apoi...
Adică îmi spui că Cherie se culca cu el.
- Chiar credeai că eşti singurul? - Deţii un MG, nu, dle Kent?
Da. 65. De ce?
Pentru că e o maşină mică şi Stevens a fost călcat de o maşină mică.
Va trebui să-ţi examinăm maşina.
Sigur se culca cu Stevens?
De-a lungul istoriei, oamenii creativi
au tins spre un stil de viaţă senzual.
- Se cheamă temperament artistic. - Da, dar o plăceam.
Simpatie. Ştiu că sunt un egoist.
Dar e tot ce am. Oameni doar ca mine, bogaţi şi faimoşi.
Da, nu pari să ai şi alte calităţi.
Mai e ceva legat de noaptea aia.
Ţipete. Lângă studiouri.
- Şi abia acum ne spui? - Da, credeam că se filmează.
Nu sunt obişnuit cu chestii reale.
Mersi, alt britanic nebun în Hollywood.
Îţi spun.
Maşina întorcea când a călcat victima.
Probabil ucigaşul trebuia să întoarcă, să nu intre în studio.
Dacă evidenţiez daunele osului,
pot estima raza de întoarcere.
- Puteau un mini sau un MG să facă asta? - O să verific.
Nu. Orice l-a călcat avea o rază şi mai mică de întoarcere.
O să rog paza să-mi dea lista maşinilor care au venit vineri pe platou.
Eu o să mai fac calcule să văd dacă pot găsi lăţimea exactă a roţii.
Trompa elefantului a fost pusă la loc.
Stevens a rupt trompa să se uite... în rulota lui Cherie?
Frunzele astea sunt de laurus nobilis.
Aşa s-ar explica frunzele găsite pe costumul lui.
Cum cambiul nu pare să se fi uscat,
aş spune că aceste ramuri
au fost împreunate la o oră după ce au fost tăiate.
- În noaptea în care a fost ucis Stevens. - Pleacă de acolo.
O vei distruge. Abia a fost reparată.
Da, în noaptea în care a murit Hanson Stevens.
Nu ştiu nimic despre asta, dar mi-a luat şapte ani s-o fac s-arate aşa.
- Cartul e exact de mărimea asta. - Pleacă de acolo.
Raza de întoarcere e mică şi putea cauza fracturile.
Se pare că Picasso e supărată că cineva îi distruge operele.
- Sunt puţin pierdut. - L-ai văzut pe Stevens
rupând trompa elefantului, nu?
Şapte ani de muncă s-au dus pe apa sâmbetei.
Sânge sub bara din faţă.
Îl urmăreşti, el pleacă, te urci în cart şi îl calci.
Sângele şi cartul te leagă de crimă.
Stevens nici n-a vrut să-şi ceară scuze.
A spus că urma să mă concedieze după ce am ţipat la el.
Dar n-o puteam părăsi pe ea şi pe ceilalţi.
Sunt viaţa mea.
Tocmai am prins un criminal.
E tare.
Nu pentru tine, dar astea sunt grozave.
- Filmul e reluat. - Mandy are publicitatea pe care o voia.
Ar putea fi o şansă pentru tine.
- Un vis devenit realitate? - Sună prostesc, nu?
- E un film prostesc. - Nu e. Ştii ce?
Poţi face milioane de oameni fericiţi. Nu e nimic prostesc în asta.
Booth, m-am gândit şi e frumos aici.
- Deja am refuzat slujba. - Ce, de ce?
Dacă sunt aici, nu pot lucra cu tine, şi tu eşti partenera mea, întotdeauna.
- E greşit. - Calmează-te.
Ia o gogoaşă, le am din Los Angeles. Haide.
Am nevoie de bere, o ladă întreagă.
- Mulţumesc. - Gogoşile sunt demenţiale.
Nu? Sunt uimitoare. Probabil pentru că mereu e însorit aici.
- Gata? - Bine, bine.
- Stai jos, Sweets. - Bine, bine.
- E toată lumea gata? - Da.
E timpul spectacolului. Hai.
Linişte. Uite-o.
Tu eşti?
Dumnezeule, uite-o.
- Nu, închide-l. - Nu!
Bună, Rocky.
Mă bucur că ne-am întâlnit aici.
Nu aşa ca mine, Cindy.
Cindy, îmi place.
Îmi place.
Sper să merite.
Da, scumpo.
Bine, e destul.
Da, frumoşi colţi.
Nu.
Mori, sugătoareo!
Mori!
Ce-a fost asta?
Te-am iubit.
E suficient.
- "Mori, sugătoareo." - Da.
"Mori, sugătoareo."
- Îmi plac filmele. - Bravo.
Cum vă plac filmele, studioul v-a făcut o ofertă.
- Noi? - Da, sunt recunoscători
că am rezolvat crima, aşa că vor să fiţi în film.
- Vorbeşti serios? - Nu.
Nu, o dată e suficient pentru mine.
Haide. Trebuie.
Glumeşti? E uimitor. Voi fi imortalizat pentru fiul meu.
Ia o gogoaşă. Aşa.
Mori, sugătoareo. Hai să ne mai uităm.
Când tot ce iubeau urma să dispară,
au mers în căutarea dreptăţii şi s-au găsit.
Ce e mai puternic, curajul lor sau oasele?
Tu vei decide asta.
Conway şi Redfern sunt Lister şi Reichs,
şi în vara următoare vor salva lumea.
Traducerea şi adaptarea: Relic Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro