Trebuie să cânţi altceva, Louie.
Ceva Kanye, Cee Lo...
- E doar operă, prietene. - Vecinii se plâng.
Câinii latră, copiii aruncă cu pietre, omule.
Dacă ai încerca, ţi-ar plăcea.
- Opera e muzica sufletului! - Nu.
Soul e muzica sufletului, Louie.
O poţi face. Ai auzit destul.
- Ridi, Pagliacco... - Nu, nu!
Dar cânţi Kanye.
E puţin monoton, dar aşa te vreau.
- Sunt ocupat. - Hai, Sweets, deschide.
- Sunt în mijlocul a ceva, Booth. - Ba nu eşti.
Pot vedea prin fereastră. Scoală-te.
Deschide uşa, Sweets, haide.
Hai, trezeşte-te.
Aşa, prietene.
Sweets, nu poţi continua să dormi în birou aşa.
Nu trebuia să-mi aduci cafea.
Cafeaua e a mea, dar am printat anunţuri pentru apartamente pentru tine.
Uită-te. Locul e dat peste cap.
Nu pot să cred că i-ai dat lui Daisy apartamentul.
Ştii că m-am despărţit de ea. Nu pot lua şi apartamentul.
Uită-te la tine. Trebuie să-ţi revii.
Fă-ţi o nouă iubită, ia-ţi o locuinţă nouă.
Mersi. O să verific astea.
Dormi în birou de două săptămâni. O să o iei razna.
Şi dacă cineva ştie ce e razna, tu ştii, dle Psihiatru.
Poate sunt preocupat de unele lucruri ce mă împiedică să merg mai departe.
O asemenea despărţire te face să reevaluezi...
Ne cheamă datoria. Morţii nu aşteaptă pe nimeni.
Hai să ne întoarcem la muncă.
Uite ce, Sweets. De ce nu vii şi...
stai cu noi o noapte sau două?
- Serios? - Da.
Ca să-ţi limpezeşti mintea, să te pregăteşti pentru următoarea mutare.
Mulţumesc. Să-mi limpezesc mintea.
Ia cafeaua. Ţi-ai revenit.
Haide.
- Haide, Sweets. - Vin.
L-ai invitat pe Sweets să se mute cu noi?
Ştiu c-ar fi trebuit să te întreb, dar ar fi trebuit să-l vezi.
Era demn de milă. Era rău.
E doar pentru două zile, până îşi găseşte o locuinţă.
A fost un "okay" okay sau un "nu poţi vorbi serios" okay?
Nu înţeleg ce înseamnă asta.
Înseamnă că vorbim de psihologul Sweets, tipul care te înnebuneşte.
Trece printr-un moment greu. E nevoie de un sat, Booth.
- Am învăţat asta trăind într-unul. - Sweets va pleca în două zile.
- Promit. - Va pleca?
Unde? E în regulă? Booth l-a invitat pe Sweets să stea la noi.
Nu să locuiască, să stea două zile, până îşi găseşte o locuinţă.
Încă mai e preocupat de despărţirea de Daisy?
Da, îmi pare rău de el. E greu.
Trece printr-o "criză timpurie."
- Noroc. - Noroc? N-am nevoie de noroc.
Nu e vorba de noroc, e vorba de un prieten ce ajută un alt prieten.
E ca o ramură de măslin... Ne putem opri şi ocupa de asta?
Rămăşiţele... ce e cu asta?
Pe baza dimensiunilor marii incizuri ischiadice,
şi marginii dorsale a feţei pubisului, victima a fost o femeie.
Până în 25 de ani.
Nu există organe pe care să le examinăm, aşa că nu e nimic pentru mine aici.
Ouăle şi larvele de Cochliomyia macellaria măsoară în jur de 4 mm
ceea ce înseamnă că victima e moartă de 36 de ore.
- Ăla e un picior? - E un picior.
Sweets i-a spus Angelei că nu se va mai implica niciodată
într-o altă relaţie aşa că... mult noroc cu asta.
Să încetăm cu norocul. Ne ocupăm de ce avem în faţa noastră?
Bones, a durat doar o zi şi jumătate să ajungă la os?
Traumatismul cu un obiect ascuţit indică
faptul că ţesutul, muşchiul şi viscerele au fost smulse de pe oasele sale.
Unde sunt intestinele?
Cred că le-am găsit eu.
Da, intestine.
E o ruptură. Nu există intestine, nu există glorie.
Mult noroc cu asta.
BONES Sezonul 8 Episodul 5
Traducerea şi adaptarea: Relic (c) Nifty Subtitles Team
Multiple crestături adânci pe suprafaţa glabelei,
marginilor supraorbitale, arcurilor zigomatice...
Faţa i-a fost zgâriată.
...regiunile toracică şi pelviană şi extremităţile.
Dumnezeule, e îngrozitor.
Îmi va lua ceva ca să le cataloghez.
Judecând după masă, trebuie să fie tot ţesutul ei.
Cu aşa multe răni, ar trebui să fie particule ale armei pe os.
Va fi greu de izolat cauza morţii.
- Va fi bizar. - Da, foarte bizar.
Ar trebui să prelevăm ţesutul rămas pe oase.
Spune-mi că sărmana era moartă
înainte ca asta să se întâmple.
- Sigur era. - Cu siguranţă.
Grozav.
- Hodgins şi Cam au minţit-o pe Angela. - Da, am înţeles.
Pentru că nu am stabilit în niciun fel dacă victima era moartă
sau vie când a fost jupuită până la os.
De fapt, am stabilit asta.
Hemoragia acută a ficatului sugerează
că victima era încă în viaţă când a fost eviscerată.
- Am minţit-o pe Angela. - Mulţumesc pentru asta.
Ce fel de monstru îşi eviscerează victima apoi îi înlătură ţesutul?
În 1957, Ed Gein a fost arestat pentru crimă.
Şi în timp ce i-au cercetat casa,
poliţia a dat peste boluri făcute din cranii umane,
abajururi din ţesut, chiar şi o curea făcută din mameloane.
Atrocitatea crimelor lui Gein se diminuează
în comparaţie cu cele ale aztecilor.
Mai odios decât o curea din mameloane?
Ca să-l împace pe Huehueteotl, zeul focului,
aztecii îşi ardeau de vii prizonierii.
La câteva clipe înainte de moarte, sacrificiile umane
erau scoase din foc ca să li se smulgă din piept inimile ce încă mai băteau.
- Astea erau zilele vechi. - Astea erau zilele rele.
Ce fel de ciudat e nostalgic din cauza sacrificiilor umane?
O să invoc al Cincilea amendament.
Crestăturile severe de la nivelul oaselor frontal, nazal şi zigomatice
împiedică o reconstruire facială completă.
Înseamnă că Angela a scăpat de data asta?
Urăsc să sugerez eu asta,
dar Angela poate reconstrui faţa din faţa care există.
Adică din piele?
Am o ureche, un obraz, parte dintr-un nas.
Să văd ce mai găsesc.
E o idee foarte bună, Cam.
Nu e nevoie să-i spui Angelei c-a fost ideea mea bună.
Muncă de echipă.
Aşadar, vei sta aici.
Parker ne va vizita peste două luni, aşa că...
- Îmi pare rău pentru jucării. - Nu.
E mai bine decât biroul meu. Uită-te la toate astea.
Copiii din familii destrămate chiar adună bunuri compensând.
Uită-te la asta.
- Uită-te mai atent. - Ce? Dumnezeule.
Cadavrul e foarte mutilat.
Tăiat până la os. Eşti psiholog.
- Cine ar face una ca asta? - Vrei să-mi dau seama acum?
Nu, de ce nu te relaxezi, să te simţi ca acasă.
Asimilează lucrurile.
Mersi.
Asta e ultima bucată de ţesut facial pe care am găsit-o.
Slavă Domnului. Nu de asta am mers la şcoala de arte.
Încerc să încarc imaginile pe computer,
şi le voi lipi, apoi o voi aranja.
Cât timp crezi că-ţi va lua să le lipseşti?
- Nu mult. - Încep un pariu
de cât va rezista Sweets cu Booth şi Brennan.
- Eu zic că în seara asta pleacă. - Ai analizat tăieturile din oase?
Da. Participi la pariu?
Îi dau patru zile lui Sweets. Ce ai găsit?
Hidroxid de amoniac.
Asta am găsit şi pe hainele victimei.
Angie, cât îi dai lui Sweets?
Eu spun că va locui permanent cu ei de acum încolo.
- Ce e hidroxidul de amoniac? - Un produs de curăţat.
Ucigaşul probabil l-a folosit să-şi cureţe urmele.
A mers?
Da, din câte văd, a şters toate probele.
Cum adică "de acum înainte?"
Vorbesc de viitor.
Îl vor adopta.
Nu am o cutie pentru infinit. Cel mult o lună.
- Atunci o lună. - Criminalul e bolnav şi deştept.
Urăsc combinaţia.
Programul va căuta riduri,
pistrui şi alte caracteristici faciale microscopice pe fiecare parte,
va prelua modelul şi-l va uni cu bucata ce-i corespunde.
Foarte Frankenstein.
O să transpun imaginea pe craniul victimei.
Pun ochii şi părul...
- Ce crezi? - Asta?
Cu siguranţă arată ca un om.
- Ştiu femeia asta. - Da?
- Dumnezeule. - Ce? E o prietenă?
Nu prietenă...
E piureul de mere preferat al lui Michael Vincent.
Şi ce legătură are asta cu victima?
Cineva a ucis femeia Them Apples Applesauce.
Them Apples Applesauce e deţinută de două fete ce sunt pe etichetă,
Jessica Pearson şi Brooke Guminski.
E piureul de mere pe care i-l cumpăr şi lui Christine.
Ce naiba se întâmplă aici?
Ce e asta, timpul de mult apus?
Timpul de mult apus nu e o referinţă istorică legitimă.
Dar înţeleg ce vrei să spui.
Sunt cei care fac murături şi cei care fac lumânări.
- Ştiu ce e asta. - Ce e ăsta, un portal al timpului?
- E o comunitate artizanală, Booth. - E ridicol.
Din punct de vedere antropologic, o subcultură artizanală e fascinantă.
Serios? Fascinantă? Eu cred că e stupidă.
Părinţii Fondatori au fost influenţaţi de atenieni, şi aşa s-a ajuns la democraţie.
Grozav. Democraţie, Bones, nu murătură.
Produsele făcute manual
aduc artizanilor autenticitatea care cred ei că lipseşte
lumii conduse de tehnologie şi industrializate de azi.
Grozav. Mănâncă-ţi castravetele. Am ajuns.
Sunt foarte buni. E bun.
- Ar fi trebuit să-l mănânci pe al tău. - Nu vreau un castravete.
În anii 1930, Joseph Ball a ucis
peste 20 de femei şi a dat rămăşiţele lor aligatorilor.
- Victima a fost dată aligatorilor? - Nu cred.
Atunci taci cu aligatorii.
Petele de sânge indică
faptul că aceste răni au fost făcute aproape de momentul decesului.
Dimensiunea inciziilor în formă de V
sugerează că arma folosită să le creeze era o lamă.
Sunt tăieturi foarte adânci.
Pe care doar o lamă zimţată le-ar fi putut face, dar nu găsesc
nicio urmă de striaţii în răni.
- Ceea ce înseamnă? - Cel care a făcut asta e puternic.
Te simţi bine? Să sunăm pe cineva?
De obicei aş spune că pe Jess.
Conduceam locul ăsta împreună.
- Nu pot să cred că e moartă. - Cu siguranţă e moartă.
Condoleanţe.
Când ţi-ai văzut ultima dată partenera?
Sâmbătă după amiază.
Am avut o dimineaţă bună la piaţa fermierilor.
Am luat prânzul. Am lăsat-o la clinica gratuită.
Era cea mai bună prietenă a mea.
- Iei 9$ pentru un borcan de piure? - Da.
- Ai da 9$ pe chestia asta? - Da.
Fiecare măr e cules cu mâna din livezile locale.
Nu are chimicale sau aditivi.
Crezi că cineva a ucis-o pe Jess pentru că luăm 9$ pe piure?
Din ce cauză a mers la clinica gratuită?
Jess avea lupus.
Mergea la controlul lunar înainte să înceapă turul vânzărilor.
Urma să acopere toate pieţele de fermieri din Maryland, începând cu Baltimore.
Abia demarasem.
Ştii cine i-ar putea face rău partenerei tale?
Poate.
- Poate? - E un ciudat, Adam.
- În ultima vreme o cam urmărea pe Jess. - Cum o urmărea?
- Îi tot aducea carne. - Carne? Sigur asta nu e normal.
Nu, Adam e măcelar.
E ciudat, dar e măcelarul de pe stradă.
Da, eu sunt Adam.
Ce vreţi?
Adam, FBI.
Pune satârul jos. Avem câteva întrebări.
Iar începem.
Magazinul meu e mai sigur decât orice reglementare plătită de afacerea agricolă.
Îmi iau carnea de la nivel local, animalele sunt hrănite cu iarbă.
- Nu au deloc hormoni. - Nu-mi pasă de carne.
Vrem să-ţi punem câteva întrebări legate de moartea lui Jessica Pearson.
Moarte? Despre ce vorbiţi?
Rămăşiţele mutilate ale drei Pearson au fost găsite la gunoi la 300 m de aici.
Dumnezeule.
E oribil. Ce s-a întâmplat?
Probele arată că omuciderea a fost făcută
de un bărbat foarte puternic ce ştie să folosească cuţite ascuţite.
Credeţi că eu am ucis-o pe Jessica?
- Ştim că încercai s-o cucereşti. - Cu carne gratuită.
Jessica abia dacă îşi permitea mâncarea. Fiecare ban mergea în afacerea ei.
Încercam s-o ajut.
- În schimbul a ce? - Nimic.
Mai ales după ce tipul ăla a venit şi m-a ameninţat.
Ce tip?
Nu ştiu, un tip masiv şi nervos.
M-a ameninţat că-mi sparge capul dacă n-o las în pace pe Jess.
Adam, dai cu amoniac pe carne ca să ucizi bacteriile?
E o măcelărie artizanală. Nu folosesc chimicale.
Mă puteţi acuza de crimă, dar când începeţi
să-mi insultaţi meseria, atunci trag linia.
E bine că-ţi ştim priorităţile.
Trebuie să-ţi examinăm cuţitele ca posibile arme ale crimei.
Îmi vreţi cuţitele? Aduceţi un mandat.
- Ai găsit bani în hainele ei? - Da, amestecaţi în gunoi.
Da, mirosul o dădea de gol.
Să vedem ce avem.
Am găsit 20 de bancnote de 100$ asupra victimei.
Sunt mulţi bani pentru o fată ce nu-şi permitea mâncare.
Brennan a spus că victima era la piaţa fermierilor
şi-şi vindea piureul de mere în dimineaţa de dinaintea morţii sale.
Poate de acolo a luat banii.
Nu cred. Uită-te aici.
Bancnotele au serii consecutive.
Ceea ce înseamnă că au venit din aceeaşi sursă.
Ne iubim copilul, dar nu dăm 2000 pe lună pe piure de mere de la piaţa fermierilor.
Ce face cu atâţia bani?
Şi de ce face călătorii lunare la doctor pentru analize de sânge?
Partenera ei a spus că are lupus.
Ştiu, dar nu avea. Am testat ţesutul.
Victima era perfect sănătoasă. Îşi minţea partenera.
Întrebarea e de ce.
Vizite regulate la doctor fără motiv, mulţi bani.
Crezi că vindea pastile?
Vrei mai mult?
Booth e supărat că dau 9$ pe un borcan de piure de mere pentru Christine.
Produsele bio sunt mai scumpe de produs,
normal că preţul lor de vânzare e mare.
Dar valoarea lor vine din faptul că nu sunt făcute
de o corporaţie fără faţă, ce distruge suflete.
Pari să apreciezi artizanii, Sweets.
Am lucrat într-un magazin de discuri.
Mă tem că Christine nu va şti niciodată ce e un disc.
Digitalul nu va înlocui niciodată discul de vinyl.
Salut, voi trei.
- Hai să mergem, Sweets. - Sweets urma să-şi ia o cameră la hotel.
- Hotelurile sunt drăguţe. - Da, voi fi bine.
Nu, dacă stai la un hotel, te vei simţi grăbit
şi-ţi vei lua un apartament ce nu se potriveşti cu sensibilitatea ta.
- Stai, Sweets are sensibilitate? - Da, a lucrat într-un magazin de discuri.
Dr. Brennan vrea să spună că, lucrând într-o industrie muribundă
m-a făcut să apreciez arta de a face un disc.
Îmi amintesc punând în raft acest album T. Rex.
Cel cu 20th Century Boy.
Textele, coperta albumelor,
chiar şi sentimentul atingerii unui vinyl...
Şi ai nevoie de un apartament pentru sensibilitatea ta.
- Da. - Scuză-mă.
Aia e lenjeria mea, amice. Ce face?
Sweets m-a ajutat foarte mult. A dat cu aspiratorul, a spălat hainele.
E grozav, dar un bărbat nu îi împătureşte lenjeria unui alt bărbat.
- Ăia sunt boxeri cu Captain America? - Şi Booth are o parte nostalgică.
Psihologic, tânjim după trecut pentru că ne temem de viitor.
Sau doar îţi place Captain America sau discuri vechi sau apartamentul tău.
Putem merge acum? Haide, trebuie să vorbim cu un doctor.
Hai să mergem. Mulţumesc pentru asta.
- Apreciez. - Îmi pare rău.
Am văzut-o pe Jessica la clinică sâmbătă. Se simte bine?
Jessica a fost ucisă sâmbăta trecută.
Dumnezeule.
Jessica era sănătoasă, dr. Reese?
Da, foarte. De ce?
De ce te vizita o dată pe lună?
Asta e o informaţie confidenţială. Mulţumesc.
Nu şi când pacienta ta e moartă.
Am găsit bani mulţi asupra sa, ne gândim că poate voi vindeţi droguri.
Asta e absurd.
Nu ai fi primul doctor care face bani din distribuţia ilegală de pastile.
- Jessica avea nevoie de bani. - Nu de asta avea programare lunar.
- Trebuie să vă spun? Legal? - Mă tem că da.
Nu vreau să vă faceţi o impresie greşită faţă de Jessica.
- Pune-ne la încercare. - Jessica venea la clinică o dată pe lună
ca să facă analize pentru boli cu transmitere sexuală.
Boli cu transmitere sexuală, bani. Jessica se prostitua?
Nu e treaba mea să le spun pacienţilor cum să-şi trăiască viaţa.
Vreau doar să fie sănătoşi.
- Oase de porc? - Da.
Şi cred că dr. Brennan mă va lăuda că am făcut rost de ele.
- Nu pe cât mă va bucura pe mine. - De ce?
Pentru că le am de la Adam Borchardt.
- De la măcelăria sa. - Suspectul?
E mult mai uşor decât să aştepţi un mandat ce poate să nu vină.
M-am gândit că, dacă a măcelărit victima, poate c-a făcut-o
într-un mod asemănător aşa cum ar măcelări un animal.
S-ar putea să te laud şi eu.
Nu a fi de folos. Uită-te la tăieturile victimei.
Fiecare e precisă şi curată.
Nu sunt urme de ezitare.
Au fost făcute de cineva care ştia ce face.
Ca oasele de porc tăiate.
Şi carnea a fost îndepărtată la fel ca a victimei.
E adevărat că era o doamnă a nopţii?
Conform lui Booth, se prostitua
ca să-şi suplimenteze veniturile.
Prostituată de ocazie. Interesant.
- Mă gândeam că e trist. - Crestăturile de pe ambele părţi
ale mandibulei par să fie la marginea unui arc
ce ar fi secţionat partea stângă a carotidei victimei.
Criminalul i-a tăiat gâtul.
Judecând după fragmentele microscopice,
crestătura de pe partea dreaptă a mandibulei ar fi rana de ieşire.
Însemnând că e dreptaci.
Asta îl scoate din discuţie pe măcelarul nostru stângaci.
- Nu mai par să fiu aşa bine acum, nu? - Te înveseleşte asta?
Puţin.
Dumnezeule.
Ucigaşul i-a tăiat gâtul.
Asta e veche deja.
Şi era prostituată de ocazie care a fost aruncată în gunoi.
Nu doar măcelăria şi piureul de mere sunt de şcoală veche aici.
Criminalul îl imita pe Jack Spintecătorul.
Oare vreau să ştiu?
Dr. Saroyan.
E trecut de 10:00. De ce mai eşti aici?
Analizez ravioli cu homar îmbibat în băutură pe care l-am găsit în stomacul victimei.
Ultima masă?
O damă de companie de 2000 de dolari pe noapte sigur nu se zgârcea la cină.
Ai putea afla la ce restaurant a mers.
- E rândul tău. - Eu examinez rămăşiţele victimei.
La lumina felinarului?
Felinarul are lumină oblică, ce se propagă
pe un reflector şi apoi din nou pe os,
şi e super pentru depistarea zgârieturilor şi tăieturilor mici de pe os.
Dar mai ales pentru că apelează la simţul tău macabru.
- Şi mă face să arăt ca un nebun, nu? - Da.
Dar dacă ţi-aş spune că am găsit ceva?
Fracturile cominutive pe partea anterioară
a radiusului drept şi ulnei nu se potrivesc cu inciziile în formă de V.
- N-au fost cauzate de o lamă? - Nu.
Ce crezi că le-a cauzat?
Nu ştiu, dar pot căuta în continuare.
Şi oamenii mă cred ciudată pe mine pentru că sunt patolog.
- Bones. - Da?
- Sweets e în baia noastră? - Da. Trebuia să pun bilet pe uşă?
O avertizare ar fi fost bună. Ce face în cada noastră?!
- Bule. - Bulele noastre. În cada noastră.
Societăţile din Japonia şi Turcia încurajează băile publice.
- În Finlanda zilelor noastre... - Finlanda? Nu suntem în Finlanda.
Iartă-mă, Booth. Trebuia să fi încuiat uşa?
Pentru că ai jucat în aşa multe echipe sportive şi ai petrecut mult timp în armată,
am presupus că eşti confortabil cu nuditatea masculină.
Ştii că frica de nuditate se cheamă "gimnofobie"?
Psihologia şi antropologia...
Îmi plăcea mai mult când vă certaţi.
Ai terminat cu cada noastră?
Îmi place să mă spăl în cada noastră după serviciu.
Dacă i-ai fi văzut radiografiile lui Booth, ai înţelege.
Lista oaselor pe care nu şi le-a fracturat e mai scurtă decât cele fracturate.
Serios? Acum ce mai e?
- Dr. Brennan e acasă? - Ce naiba cauţi aici?
- Sweets, se vede pe sub fusta ta. - Nu aşteptam vizitatori.
Nu aşteptam... Ce...?
Time out. Nu putem s-o lăsăm pe mâine?
Doctore, fii atentă. Fracturi cominutive la încheieturi.
- Simetrice. - Victima a fost legată.
Pare din ce în ce mai mult a fi un scenariu al unei răpiri şi torturi.
- Şi nu poate aştepta până mâine...? - Probabil nu e prima crimă.
- Avem un criminal în serie! - Asta spun! Jack Spintecătorul s-a întors.
- Jack Spintecătorul. Nu cred. - De ce?
Pentru că nu îşi lasă victimele la gunoi.
Haide. Afară! Ieşi afară. Pa.
Înapoi în laborator, stagiarule. Sweets, îmbracă-te.
Acum trebuie să curăţ baia, mulţumită lui Sweets.
Ce am făcut? Nu e nevoie s-o cureţi.
Urcă scările, Sweets.
- Ce sunt, sasquatch? - Da.
Lumea artizanilor... de asta am studiat arta în primul rând,
ca să-mi urmez pasiunea mea adevărată.
Credeam că eu sunt pasiunea ta adevărată.
- Ştii la ce mă refer. - Da, ştiu.
Adevărata mea pasiune sunt gândacii şi lucrurile vâscoase, iar a ta e arta.
Dar cred că te descurci foarte bine.
Dr. Hodgins, ce înseamnă pentru tine un etanol
compus din secară, fructe de ienupăr şi lemn dulce?
Ienupărul şi secara fac gin. Lemnul dulce...
- Face parte din băutură sau e separat? - Face parte din băutură.
A fost ultimul lucru băut de victimă înainte să moară.
Avea vreun drog în organism?
- Rohypnol? Narcotice? - Nu.
Ginul singur te poate da peste cap.
Dar nu a băut aşa mult.
Ai crede că o prostituată şi-ar alina durerea cu orice găseşte.
Sper că cineva nu vizează prostituatele.
Ne-ar ajuta dacă am vorbit cu proxenetul ei,
dar lui Booth îi e greu să-i dea de urmă.
- Old Tom Gin! - Poftim?
Old Tom Gin e un vechi gin englezesc
îndulcit cu lemn dulce şi nu cu zahăr.
E extrem de rar în zilele noastre.
- Pare a fi făcut manual. - Da, Cam are dreptate.
Old Tom Gin se face la distileria Dr. Biltmore.
Care e la câteva străzi de magazinul victimei.
- Şi Doamne. - Ce?
Dr. Biltmore e deţinut de dr. Cole Reese.
Doctorul care ne-a tratat victima.
- Poate e o coincidenţă. - Desigur.
Reese avea propria clinică, dar a închis-o să deschidă distileria.
- Acum e voluntar la o clinică gratuită. - Oamenii aceştia par să-şi urmeze visul.
Reese sigur urmăreşte ceva. Citeşte-i dosarul.
A fost arestat pentru solicitarea serviciilor de prostituţie în 2003.
Una din teoriilor predominante
despre Jack Spintecătorul era că, de fapt, era doctor.
Clinica ar fi un mod ideal de a alege victime.
Şi să se asigure că victima nu e un ofiţer sub acoperire?
Şi asta.
Booth, uşa din faţă e scoasă din ţâţâni.
Se pare că Reese chiar e ca în trecut.
- Se pare că nu e sigur. - Deschid eu.
Lasă-l jos, Reese! Lasă-l jos.
Dă-mi o scuză. Doar una.
Majoritatea doctorilor trăiesc după un cod etic.
"Să nu faci rău" e unul din ele.
Şi pe cine rănesc, dr. Sweets? Eu sunt victima aici.
Tu eşti...? Poftim?
Ai fost prins legând o femeie, ţinând un cuţit în mână.
Un joc nevinovat.
Şi s-o plăteşti pe Jessica, care e una din pacientele tale, e tot nevinovat?
Da. Îmi urmez pasiunile.
Nu am de ce să-mi fie ruşine.
Psihologii morali ca tine
fac societatea puritană şi îngustă la minte.
Psihologii ca mine înţeleg că eşti...
ca să folosesc termenul secolului al XIX-lea cu care poate eşti familiar... un pervers.
Nu vreau să răpesc şi să violez o tânără nevinovată,
aşa că angajez pe cineva să joace rolul domnişoarei neajutorate.
- Asta e tot ce s-a întâmplat. - Dar chiar dacă o plăteai,
tot trebuia s-o îmbeţi pe Jessica ca să poată juca rolul.
Jessica n-a purtat niciodată cătuşe.
Era agitată. Speram că o beţie o va relaxa.
Judecând după fracturile încheieturilor, cred că n-a mers aşa bine, nu?
Jessica a început să se împotrivească, ţipa să i se dea drumul.
Cum îţi place sadismul, probabil erai excitat s-o vezi în dureri.
Nu sunt un monstru.
Sărmana fată se rănea
încercând să rupă cătuşele de la capul patului.
I le-am desfăcut cât de repede am putut.
Apoi, uşa din faţă a fost lovită,
şi uriaşul mă aruncă pe jos.
- Proxenetul ei? - Bodyguard.
M-a închis în dulap.
- A spus ceva? - Nu.
Se vedea că e furios.
Dar era tăcut. Fără ameninţări, fără nimic.
O să analizăm toate instrumentele chirurgicale
din clinica ta, dr. Reese.
Şi echipamentul medical vechi ascuns în apartamentul tău.
Instrumentele acelea sunt valoroase.
E singurul motiv pentru care sunt ascunse.
Aceste lucruri sunt minunate, dar marginile sunt prea aspre
ca să cauzeze rănile găsite.
Dacă ar fi să fac un calendar al celor mai oribile crime din istorie,
crima Dahliei Negre ar fi decembrie al meu.
Dacă examinatorii medicali din 1947 aveau acces la tehnologia de azi,
crima lui Elizabeth Short ar fi fost cu siguranţă rezolvată.
Medio-Cam ar fi descoperit cu uşurinţă
particulele lăsate de arma crimei.
Spaţiul considerabil dintre lamă şi incizia în V sugerează
că acest cuţit e prea mic ca să fie arma crimei.
Dar de abia am început.
Se pare că doctorului îi plăceau obiectele ascuţite.
Şi avem mulaje ale unor răni.
Îmi povesteşti despre nobilul francez ce se îmbăia în sânge de copii?
- Imediat, dle Fisher. - Bine.
Ambele cuţite par să fie îndoite în jos
în femur la acelaşi unghi de 45 de grade.
Pare să fie un unghi de 45 de grade şi pe humerus şi radius.
Toate inciziile par să fi fost făcute
cu o mişcare spre jos exact de la acelaşi unghi.
Însemnând?
Criminalul a fost mai precis decât am crezut iniţial.
Nu mă pot gândi la cineva mai precis ca un doctor.
Mi-aş dori ca instrumentele lui să fie de acord cu tine.
Booth, voiam să-mi cer scuze pentru seara trecută.
Am profitat de ospitalitatea ta.
- N-a fost bine. - Nu-ţi face griji, Sweets.
- Ştii ce? E o cadă grozavă. - Chiar e.
- Jeturile sunt grozave... - Stop. Destul cu cada.
Caut un apartament.
E bine. Ştii ce? E un prim pas grozav.
Ce e?
Niciunul din instrumentele doctorului nu se potriveşte cu leziunile de pe oase.
Trebuie să recunosc, doctorul nu mai e suspectul principal.
Ce crezi, a fost proxenetul?
Mă întreb de ce un proxenet ar întrerupe o prostituată la muncă.
Poate fi liber profesionistă.
Îl scotea pe proxenet din discuţie. Din cauza asta ar putea muri cineva.
Tipul solid era un client ce simţea ceva pentru Jessica.
Tipul ăla de iubire paranoică şi neîmpărtăşită
sigur ar degenera în furie.
El e. Trebuie să-l găsesc.
Eu trebuie să găsesc un apartament.
Caută un bărbat,
are aproximativ 1,98m, între 114 şi 127 kg, e brunet.
Îl caut pe lângă casa lui Reese.
Nu cred că sunt aşa multe camere de supraveghere în cartier.
Niciunul din magazine nu le foloseşte.
- Jumătate din ele nici nu au telefon. - În New York, poliţia
a dat în final de urma Fiului lui Sam printr-o amendă.
O amendă. E genial, Cam.
Acest site are toate încălcările regulilor de trafic
ca să analizeze fluxul şi aglomeraţia din trafic.
Reese stă la o casă de intersecţie.
Astea sunt toate fotografiile şoferilor prinşi trecând pe roşu
pe strada lui Reese sâmbătă noaptea când Jessica era cu Reese.
- Crezi că el conducea? - Nu, nu.
Dar uită-te la unghiul camerei.
Chiar peste drum de clădirea lui Reese.
Uite-l. În fundal.
- Sigur el e tipul? - Da.
Asta dacă nu vezi alt bărbat solid de 1,98 m
în faţa clădirii lui Reese în acelaşi timp în care victima era acolo.
Să punem FBI-ul să transmită poza la ştirile de seara,
să vedem dacă-l identifică publicul.
- Foarte tare. - Bine lucrat.
Mi-am văzut poza la ştiri şi m-am predat.
N-am ucis-o pe Jess.
- Fata aceea însemna totul pentru mine. - Ce-a fost, Willis?
Ai cumpărat o noapte, două cu ea şi te-ai îndrăgostit?
Nu, nu. Aţi înţeles totul greşit.
De ce nu-mi spui cum a fost.
Jess era nepoata mea.
Nu începi prea bine.
- Jessica Pearson nu avea familie. - Nu rude de sânge.
Tatăl lui Jessica şi cu mine eram cei mai buni prieteni de la şapte ani.
Când a murit, i-am promis
că voi avea grijă de fiica sa.
- Asta era acum zece ani. - De ce te-aş crede?
Am poze cu mine şi cu Jess de când avea cinci ani.
Absolvirea liceului.
După asta, am plătit doi ani de facultate.
Puteţi verifica.
Cum Jess creştea, nu mai avea nevoie de mine.
Poate îi aminteam de tatăl ei, nu ştiu.
M-a sunat din senin că un tip o speria.
- Măcelarul? - Am avut grijă de asta.
Dar nu sunt prost. Am ochi.
- Am văzut cum era viaţa lui Jess. - Ţi-ai dat seama că ea...
- Am văzut. - Şi ai urmărit-o?
Au auzit-o ţipând.
Aşa că am dărâmat uşa...
Şi i-ai închis clientul în dulap.
Mai aveam puţin şi-l omoram.
Atât de puţin.
Noi doi puteam sta aici acum, doar că tu ai avea dreptate.
Agent Booth,
ai pe cineva pentru care eşti responsabil?
Care are nevoie de ajutor deşi simt
că trebuie să înfrunte lumea singuri?
Da.
Lucrez în bancă.
Nu am multă trecere.
I-am spus lui Jess că-i pot aduce investitori
pentru compania ei de piure de mere, aşa se poate opri...
...din a se culca cu clienţii.
Voia să facă târgul?
A spus că se va gândi la asta.
A fost ultima noapte în care ai văzut-o.
Da.
Ăsta e un model de cum rănile
sunt răspândite pe rămăşiţe.
Patru incizii la craniu,
şapte la braţul drept, şase la stângul, opt în regiunea toracică,
două la pelvis şi alte patru la fiecare picior.
Se pare că spaţiul dintre inciziile
de pe braţul stâng e egal cu spaţiul
dintre inciziile din regiunea toracică.
- Asta e interesant. - Lasă-mă să încerc braţul drept.
Încearcă picioarele, Angela.
Ce ne spune asta?
Asta e poziţia în care era victima când i s-a îndepărtat ţesutul.
Se apăra.
A fost tăiată de 18 ori cu precizie chirurgicală.
De ce ar sta în aceeaşi poziţie pe tot cuprinsul atacului?
Poate era deja moartă?
Sau mai rău, putea fi paralizată
şi forţată să fie martoră la jupuirea sistematică a propriului ţesut.
- E ceva foarte ciudat aici. - Dar trebuie să fii mai explicită
pentru noi cei ce credem că tot scenariul e ciudat.
Leziunile sunt prea precise.
Fiecare e calculată.
Precizia chirurgicală, cunoaşterea anatomiei umane.
- Cred că doctorul e vinovatul. - Nu.
Probele arată că asta a fost făcută de un fel de maşinărie.
Da, cred că, dacă Jessica Pearson voia să vândă,
partenera ei ar fi fost suficient de supărată să comită crima.
- Serios? Pentru piure de mere? - Pentru meşteşugari, e viaţa lor.
Brooke poate credea că Jessica
ataca fundamentul vieţii sale.
E mai bine ca partenera sa să se vândă?
În esenţă, da. Nu e vorba de bani pentru ei.
Meşteşugarii intră în afaceri
pentru că sunt pasionaţi de produsele pe care le creează.
E atât de ne-american.
O să mă mut în seara asta de la voi.
- Ai găsit o locuinţă? - Aţi fost grozavi,
dar cred că ştim amândoi că e timpul să înfrunt lumea singur.
E timpul.
Mă scuzi.
- Brooke Guminski, avem un mandat. - Nu poate aştepta?
Am comenzi şi sunt singură.
Ar fi trebuit să te gândeşti la asta înainte s-o ucizi pe Jessica.
Ştim că Jessica a venit să te viziteze înainte să plece
spre Baltimore, ştim despre ce aţi vorbit.
N-am discutat despre nimic. S-a oprit să ia câteva borcane înainte să plece.
Booth? Cred că am descoperit arma crimei.
- Ce avem aici? - Nimic.
E un blender. Îl folosim să punem condimente în sos.
Dacă victima a căzut în blender când lamele se învârteau,
trupul ei s-ar fi blocat acolo unde lamele ar fi tăiat-o încontinuu
la un unghi de 45 de grade în timp ce-i îndepărtau ţesutul.
A fost un accident, nu?
Sigur vom găsi fragmente osoase sau aşchii aici.
Va suna mai bine pentru juraţi dacă-mi spui
că a fost un accident înainte ca Bones să găsească probe.
A fost un accident.
Mi-a spus că voia să vândă, i-am tras o palmă şi...
Ar fi fost aşa rău să scoateţi nişte bani?
Părinţilor mei le-a păsat doar de bani. Le-a distrus căsnicia.
Mi-au distrus copilăria. N-am vrut ca Jessica să cadă acolo.
Am oprit-o, dar a fost prea târziu.
Nu am ştiut ce să fac, aşa că am curăţat mizeria
şi am aruncat cadavrul pe stradă.
Îmi pare rău.
Uneori mă simt vinovată că mă simt aşa bine după ce Christine merge la culcare.
E bine să fii fericit când copilul adoarme.
- Este? - Nu.
Ne dă timp să fim singuri.
Piureul e foarte bun. Da. Vrei?
- Nu, vinul e bun. - Nu e rău, îţi spun.
Nouă dolari.
Un piure de mere de nouă dolari e ca şi cum ai bea un vin bun.
Îţi spun eu. Îl ţine şi pe doctor departe.
De fapt, să mănânci prea multe mere e exact opusul,
din moment ce conţin mult zahăr.
- Poţi face diabet. - Grozav.
Nouă dolari duşi pe apa sâmbetei? Ştii ce?
Rămân la scotch. Timp petrecut singuri...
- Mersi. - Stai, pleci?
Da, nu vreau să stau mai mult. Mulţumesc mult pentru...
Haide, Sweets. Intră.
Ia nişte piure. Avem măr sau vin.
Dar nu îţi dau scotch.
Ţi-am dat impresia că trebuie să pleci?
Pentru că nu ai stat mai mult decât erai binevenit, încă.
Hai, pune geanta înapoi. Pune-o.
- E pentru că vrei să câştigi pariul? - Ştii despre asta?
Booth câştigă doar dacă mai stau două săptămâni, nu?
- De asta vrei să rămână? - Nu, nu.
Nu crezi c-ar trebui să fiu pe cont propriu?
Majoritatea culturilor au ceremonii să sărbătorească pragurile vieţii unui om.
Doamne, nu e vorba de circumcizie, nu?
- Nu, e vorba de dansat. - Ce?
Sunt trei elemente importante în trecerea peste o relaţie:
- Recunoaşterea... - Recunosc că s-a terminat cu Daisy.
- Curăţarea... - Erai în cada noastră.
Şi sărbătorirea.
Nu-mi pot lua propriul apartament până nu pot sărbători că sunt singur?
- Exact. - Antropologia ţine de dans.
- Te bagi? - Nu. De ce?
E ceremonia ta.
- Bones, ce faci? - Te simţi bine?
Sărbătoreşte! Eşti liber!
Sunt liber!
Şi cineva de acolo nu ştie deocamdată
că te va primi pe tine în dar.
- Norocul lor! - Da! Sunt norocoşi!
Liftul jos.
Mă simt atât de acasă acum.
Traducerea şi adaptarea: Relic (c) Nifty Subtitles Team