Ai o poză bună cu mine? Vreau să vadă copiii.
E puţin tremurată, dar aşa e şi...
Nu îndrăzni, Marty.
Dacă mergem pe câmp, putem ajunge înaintea celorlalţi la râu!
E o excursie, Ruth. Nu o competiţie.
E amuzant!
Hai, împiedicatule!
- Ruthy! Ruthy! - Nu-mi simt faţa!
- Acum gâdilă. - Ruthy, eşti plină de gândaci!
Gândaci?! Ia-i de pe mine! Marty, mă muşcă!
Calmează-te, Ruthy! Calmează-te!
Dumnezeule! M-Marty!
Copiilor n-o să le vină să creadă.
- Sunt peste tot! - Ia te uită!
Bones mi-a spus că Daisy va reveni la laborator.
Te descurci cu asta?
- Normal. - De ce nu s-ar descurca?
- Daisy e o stagiară excelentă. - Tocmai s-au despărţit.
- Asta a fost acum o lună. - Da, şi el încă stă la noi.
Crezi că nu şi-a revenit emoţional
pentru că e incapabil să-şi găsească un apartament?
- Nu e nevoie să fii psiholog să ştii. - Ştiţi că stau chiar aici.
- Vedem asta. - Sper să nu plece
înainte să aflăm secretul cafelei lui, e cu adevărat excelentă.
E o cafea bună. Delicioasă.
Mulţumesc. Piaţa imobiliară în DC e strânsă.
Nu vreau să fac o alegere pe care s-o regret.
- Cum a fost Daisy? - S-a terminat.
- Mi-a trecut. Sunt bine. - Serios?
- Ai făcut sex cu vreo altă femeie? - Bones, nu trebuie să vorbim...
- E o întrebare validă. - Stau în camera lui Parker.
E greu să aduci acasă o femeie când dormi pe aşternuturi cu Wolverine.
- Booth. - Deci nu.
Grozav. Venim.
Haideţi, avem un caz. Stai departe de Daisy. Înţelegi?
Parker va vrea să vină acasă într-o zi.
Îţi spun, e greu să te simţi prost
pentru cineva care merge pe un scuter.
Sunt semne de rozătoare. Veveriţe şi şobolani.
Mai întâi rozătoare, apoi viermi, apoi minunaţii gândaci.
E ciclul vieţii, nimic nu e mai frumos.
Nu pot vorbi.
Nu a rămas mult ţesut, dar destul pentru o analiză.
Aspectul arcului supraorbital sugerează o femeie caucaziană.
Uzura danturii sugerează în jur de 30 de ani.
Oarecum... în mijlocul lui nicăieri.
- Cred c-a fost viol. - E greu de spus până n-o ducem
înapoi în laborator, dar văd răni
şi avulsiuni ale ţesutului pe radius şi ulna.
Poate a fost ucisă în altă parte şi adusă aici să fie înmormântată.
E un mormânt superficial, un loc perfect pentru a scăpa de un cadavru.
Ce e asta?
Cineva probabil a crezut că e un loc excelent.
Mai e un cadavru aici.
Cavitatea toracică a primei victime găsite
are traumatisme serioase la stern şi...
perechile IV, V şi VI de coaste sternale.
Inclusiv zone unde spaţiul de sub periost este absent,
- ...au fost smulse prin frecare... - Foarte bine, dră Wick.
fracturi prin strivire la locul impactului, la nivelul radiusului şi ulnei bilateral.
- Răni defensive. - Da.
- Minţi strălucitoare. - Poftim?
E ca şi cum acţionăm ca un organism.
Poate, dacă ne vezi aşa cum ar face-o cineva ce studiază fizica cuantică.
- E în regulă. - Te simţi bine, dră Wick?
Desigur. De ce?
Mă gândeam că vei fi neliniştită că dr. Sweets poate veni la laborator.
Deloc. Sunt de neclintit, ca dr. Brennan.
Sper.
Hai să ducem fotografiile de la locul crimei
şi analiza preliminară... fostului tău să vedem
ce context psihologic îi dă acestei înmormântări.
BONES Sezonul 8 Episodul 13
Traducerea şi adaptarea: Relic (c) Nifty Subtitles Team
- Nu înţeleg. - Nu, e...
- E ca Ofelia în pârâu. - Ce, ca Shakespeare?
- Da, Hamlet. - Nu mă lua cu Hamlet, da?
E prea... Nu face asta.
Bine. Vreau să spun c-a fost poziţionată.
Ca o punere în scenă.
Eşarfa a fost pusă sub bărbie, legată în creştet ca să-i ţină gura închisă.
Hodgins a confirmat şi că trupul a fost uns cu lemn de santal,
tămâie şi cuişoare.
Ai auzit vreodată de înmormântările eco?
E o mişcare alternativă în moarte,
fără îmbălsămare, sicriu, cimitir?
Uite. Compania asta, Green Passages.
Au luat acest loc de înmormântare de la parcul naţional
pentru o femeie pe nume Monica Craig.
"Reciclarea rămăşiţelor celor iubiţi înapoi în natură."
"...mai natural şi implicat în procesul de doliu."
- Da, aşa se explică. - Ar trebui să fie un cadavru, nu două.
- Înmormântarea. - Ce trebuie să facem
e să luăm numele tuturor celor care ştiau unde a fost îngropată Monica Craig.
- Ai înţeles, Hamlet? - Asta fac.
Numele victimei e Monica Craig.
33 de ani. A murit de cancer.
"Monica Craig, soţie iubitoare, spirit frumos.
Răpită prea devreme dintre noi după o luptă curajoasă cu cancerul de plămâni."
De unde ştim că Monica Craig e cea găsită în mormânt?
FBI-ul a dat de urma terenului la o companie ce înmormântează oameni
fără îmbălsămare sau sicrie, pentru că e mai natural.
E adevărat, e mai natural.
Eu sunt în regulă cu asta, dar nu i-aş spune lui Hodgins.
Vrea să fie lansat spre soare pentru că, spune el,
viaţa vine de la soare.
E adevărat, viaţa vine de la soare.
- Eşti foarte agreabilă azi. - Mulţumesc.
Dr. Craig.
Eu sunt dr. Lance Sweets.
Sunt psiholog în cadrul FBI.
- Are ceva de-a face cu soţia mea? - Da, şi în primul rând,
condoleanţe pentru dvs.
Mulţumesc. Dar de ce sunt aici?
Îmi pare rău să vă spun că mormântul soţiei dvs a fost profanat de curând.
Ce? Cum adică "profanat"?
- De satanişti sau ceva? - Cineva a mai îngropat un cadavru acolo.
Aţi mai găsit un cadavru?
În mormântul Monicăi?
Victima unei crime.
Unde e Monica acum?
În cursul investigaţiei,
rămăşiţele sale au fost mutate la Institutul Jefferson.
E exact opusul a ceea ce voia Monica.
Voia doar să...
să se reîntoarcă în univers fără vreo agitaţie.
Sperăm să ne daţi o listă
a celor ce ştiau unde se află mormântul soţiei dvs.
Nu sunt mulţi oameni, doar... prietenii şi familia.
Niciunul din ei nu e criminal.
Niciunul nu ar... dezgropa... Cine ar face asta?
- Cine ar face asta altcuiva? - O să prindem făptaşul.
- Mai e ceva? - Da.
Cunoaşteţi această femeie?
E...
cadavrul găsit în mormântul Monicăi?
Da, e o reconstrucţie facială a celeilalte femei.
- O recunoaşteţi? - Da.
E Rachel. Rachel Knox.
- De unde o cunoaşteţi? - A fost doică la moartea Monicăi.
Poftim?
Consultantul Monicăi pentru funeralii la Green Passages.
Erau apropiate înainte de moartea Monicăi.
Credeam că doicile sunt la naştere, nu la moarte.
Doica e versiunea feminină a vechiului cuvânt grecesc "doulos,"
ce înseamnă servitor sau îngrijitor.
Oricum, Rachel Knox a fost cea
care a ajutat-o pe Monica Craig în ultimele sale zile.
După moarte, i-a spălat trupul,
a îmbrăcat-o, a ţinut-o trei zile.
Până la începutul anilor 1800, majoritatea religiilor nu concepeau
să lase un străin să se ocupe de pregătirea şi înmormântarea unui apropiat.
- Când îmi va veni timpul, să nu faci aşa. - Dar ce să fac?
Ultimul meu testament, totul e acolo scris
închis în sertarul din biroul meu de la muncă.
Testamentul meu are 312 pagini.
Al meu e scris pe un sticky note.
"Totul merge la Bones."
Dar nu-ţi face griji,
am folosit numele tău adevărat ca să fie legal.
- Dar Parker? - Parker? Vei fi corectă cu Parker.
- Pe un sticky note? - Cum spune bunica mereu.
Dacă-i spui lui Dumnezeu că totul e în ordine aici, te poate lua oricând.
Uite. 312 pagini?
După cum ştii, am mulţi bani şi investiţii.
Am şi o familie complicată şi...
mai multe venituri ce vor continua după moartea mea.
- Dar nu-ţi face griji, vei primi şi tu. - Mersi.
Majoritatea e pus deoparte pentru Christine.
Dar înmormântarea ta?
Îmi dai doar un sicriu şi un preot şi pot pleca.
Cum voi v-aţi deschis inimile zilnic,
aşa şi noi vă vom purta în ale noastre.
- Refugiază-te, Aaron. - Buddha, Dharma, Sangha.
Sufletul tău e parte din aer şi lumină, Aaron,
măreţia necunoscută care e universul.
- Refugiază-te. - Buddha, Dharma, Sangha.
Cum voi v-aţi deschis inimile zilnic, aşa şi noi...
- Ce? - E după... o rugăciune tradiţională.
- Parte din funeraliile budiste. - E destul...
- Uite, e victima noastră. - Booth!
Iartă-mă. Nu e lipsă de respect.
Ce faci?
Am făcut o greşeală. Întoarce-te la cântare sau...
Mai am aproximativ două săptămâni de trăit.
Eu şi prietenii mei îmi exersăm ritul de înmormântare.
Aaron, e în regulă.
Exersezi... să fii mort?
Moartea e un subiect dificil în cultura noastră,
şi exersarea şi pregătirea demitizează procesul.
Tu trebuie să fii directorul Green Passages.
- Akshay Mirza, da. - El e un fel de doică a morţii?
Nu, prefer "consultant pentru sfârşitul vieţii."
Am venit aici în legătură cu sfârşitul unei vieţi.
Asociata ta, Rachel Knox, e moartă.
Nu pot să cred că Rachel nu mai e.
Era partenera ta de afaceri?
Da, facem asta cam de doi ani.
A fost găsită moartă ieri în unul din locurile voastre de înmormântare.
Unul din locurile noastre? Sunteţi siguri?
Da. Al Monicăi Craig.
Dumnezeule.
Staţi, sigur e Rachel? Sunteţi absolut convinşi?
Probele dentare îi confirmă identitatea.
Nu ştiu ce voi face fără...
Trebuie să stau jos.
Te simţi bine?
Credeam că... ai de-a face cu moartea tot timpul.
Nu pentru cineva cunoscut. E prima dată pentru mine.
Inspiră adânc pe nas ca să eviţi hiperventilaţia.
Ni se spune că existenţa e efemeră
şi condiţională, şi că durerea pe care o simţim e doar produsul ei natural.
A fost ucisă acum trei săptămâni.
- De ce nu i-ai raportat dispariţia? - Nu, nu.
Nu, Rachel dispărea tot timpul. Aşa era ea.
Probabil asta te enerva?
Ea lipsind tot timpul, probabil nu era bine pentru afacere.
Nu, nu. O lăsam pe Rachel să aibă o legătură completă cu clienţii ei.
Şi afacerea înflorea, 60% mai mult ca anul trecut.
Moartea ei pare să fi fost violentă.
Ai idee cine ar vrea să-i facă rău?
S-o rănească? Dumnezeule, nu. Nu, nu. Rachel era iubită.
Nu lua client dacă nu putea
să i se dedice complet.
Dacă îţi vine cineva în minte care voia să-i facă rău...
fost iubit, client.... mă poţi suna. Asta e cartea mea de vizită.
- Agent special Seeley Booth. - Desigur.
Hai să mergem, Bones.
Trebuie să plecăm acum, dle Mirza.
Îmi daţi drumul la mână?
Nu ştiu cum voi trece peste asta fără Rae.
Dr. Hodgins, vreau să te uiţi la asta.
Vezi fractura cominutivă
la capătul distal al corpului sternal, uşor deasupra joncţiunii sternoxifoidiene?
A fost zdrobită.
O lovitură aşa puternică îi putea cauza moartea.
Ar împinge sternul în inimă.
Şi dacă, în acea secundă, ventriculul era plin
la capacitate maximă, osul ar străpunge inima.
- Osul e ca un ac într-un balon. - Mai degrabă ca o dinamită în balon.
Datorită aspectului neregulat al marginilor fracturii...
- Am crezut... - Că mai sunt unele particule aici.
O să mă uit.
Sper că e mai productiv decât pulverizarea gândacilor,
pentru spectrometrul nu a găsit nimic.
Pari să fii în regulă după despărţirea de Sweets.
Sunt. Acum că mă concentrez pe carieră
şi ştiinţă, cred că viaţa mea e împlinită.
Slavă Domnului, pentru că nimic nu e mai dureros
decât să vezi un fost cuplu purtându-se ciudat.
Te asigur, voi fi profesionistă când îl voi vedea pe Lance.
Sau vei vrea să-l omori. Te-a părăsit
în seara în care trebuia să vă mutaţi împreună.
- Nu sunt un copil, dr. Hodgins. - Nu, doar credeam...
Sunt sigură. Dar bârfa nu va rezolva crima.
Poate analiza oaselor ne va da un rezultat detaliat decât mostrele.
Poţi analiza folosind...
nu doar sub microscop stereo, compus şi de polarizare,
dar folosind şi o radiografie.
Asta ar face şi dr. Brennan.
Chiar ţi-ai revenit.
Cu plăcere, dr. Hodgins.
Sweets a spus că dr. Craig a dat în judecată Green Passages
pentru profanarea mormântului soţiei sale, şi nu-l pot învinovăţi.
Booth vorbeşte cu ceilalţi clienţi să vadă dacă cineva a avut o problemă cu ei.
Niciunul din celelalte mormânturi nu au fost deranjate.
Crede că Rachel poate nu era aşa sfântă cum zice Akshay.
Afacerea asta cu morţii poate deveni letală.
E amuzant.
Pentru că investigăm o crimă.
Juxtapunerea dintre înmormântări şi o crimă...
Majoritatea doar ar râde, scumpo.
Îmi pare rău.
Uite toate procesele intentate împotriva Green Passages.
- E dr. Craig... - E de înţeles.
- Trei procese intentate de Mick Warren. - Trei?
- Şi el a avut un mormânt profanat? - Nu, deţine două cimitire.
Toate procesele erau împotriva lui Rachel Knox.
- Fraudă, încălcarea promisiunii. - Lucruri nervoase.
Încerca s-o facă să dea faliment.
- Crezi că, dacă nu a reuşit... - Bingo.
Vă mulţumim că aţi aşteptat, dle Warren.
El e dr. Sweets. Ni se va alătura.
- Dr. Sweets. - Ia loc.
Îmi pare rău pentru Rachel.
Era o dulceaţă.
Puţin nebună cu chestiile alea New Age, dar dulce.
- Tu şi Rachel Knox eraţi adversari? - Nu e nimic greşit în asta.
Competiţia face această ţară grozavă.
Conform procesului, Rachel a încălcat promisiunea de a face afaceri cu tine?
Da, aşa e.
Avea autorizaţie pentru terenurile pentru înmormântări eco,
iar eu am un brand puternic.
Credeam că ne va merge bine împreună.
- Chiar dacă era nebună? - Oamenii mor, ştii?
Se poate face o avere pe spatele nebunilor
ce merg în maşinile lor electrice,
voind să ştie numele găinilor pe care le mănâncă.
Vă daţi seama că răzgândirea ei vă dă motiv pentru crimă.
Da, îi doream moartea.
În sala de judecată. Aveam o înţelegere.
Începe cu Mirza, şi neagă totul.
Când spui "începe cu..."
Ce crezi? Au început să se culce împreună.
Cred că el i-a dat ce voia, iar ea ce voiam eu.
Stai puţin.
Nu ştiaţi că sunt împreună, nu?
Mă întreb de ce dl Mirza ar ascunde aşa ceva.
Bună, Lance. Nu zăbovi.
- Poţi intra. - Nu zăboveam.
Nu voiam să te întrerup dacă erai în mijlocul a ceva.
Prea târziu. Cu ce te pot ajuta?
Eram în laborator. Nu ne-am mai văzut de când...
de când ne-am văzut ultima dată...
- Ce mai faci? - Bine. Tu?
Reexaminez radiografiile lui Rachel Knoxs, sper să găsesc ceva legat de arma crimei.
- De fapt, mă refeream... - Făcând asta, mi-am dat seama că fractura
la partea dreaptă a osului nazal e vindecată.
Şi asta înseamnă că, cu 6 luni înainte de moartea sa,
Rachel Knox a fost lovită în faţă.
Super. Când te-am întrebat ce mai faci,
mă refeream personal, nu legat de caz.
- Nu cred că trebuie să discutăm. - Ba cum să nu.
Am făcut parte unul din viaţa celuilalt pentru multă vreme.
- Ar trebui să ne oprim? - Nu ştiu.
- E prima mea despărţire serioasă. - Şi a mea, dar nu cred că...
nu ar mai trebui să vorbim unul cu celălalt.
Nu ştiu. Ţi-ai găsit un apartament?
Stau în apartamentul găsit pentru noi. Lucrurile par să fie bune.
Am auzit că tu stai tot cu dr. Brennan şi agentul Booth.
Puţin, temporar.
De asemenea, scriu o lucrare despre fractura asimetrică bilaterală
a spinei pubelui în intervenţiile chirurgicale târzii în vederea separării
gemenilor siamezi în Sighişoara, România post-medievală.
Bravo.
Eu am avut o lucrare despre simetria şi percepţia corpului
publicată în Jurnalul Anual de Psihologie...
- Ştiu. Felicitări. - De unde ştiai?
M-ai adăugat la menţiuni, ceea ce a fost frumos.
Tot ce am învăţat despre simetria corpului,
am învăţat... de la tine.
Eşti foarte generos, Lance.
Trebuie să duc detaliile astea la dr. Brennan.
Mă bucur că te-am văzut.
Da, mă bucur să lucrez cu tine din nou.
Nu v-am spus despre mine şi Rachel pentru că... e istorie antică.
Mă îndoiesc. Istoria antică a început acum mai bine de 5000 de ani,
şi se opreşte la începutul Evului Mediu.
Ne-am despărţit acum aproape un an. Nu mai înseamnă nimic,
şi nu are nimic de-a face cu ce s-a întâmplat acum.
Doar că nu tu decizi asta.
Prin "aproape un an," vrei să spui şapte luni?
Da, şapte luni e corect.
Cam atunci cineva a lovit-o în faţă.
N-aş face niciodată asta.
- Nu dinadins. - Ai lovit-o accidental.
- E jenant. - Jenant?
Mă gândesc la "incriminatoriu," aşa că spune.
Rachel e... era maestră tantra.
- Sex tantric? - Bones, trebuie să fie alte chestii...
- Da, sex tantric. - Continuă.
În timpul unei... sesiuni, am căzut.
Am obosit, am alunecat, schimbam poziţia şi am lovit-o cu cotul.
- E cel mai tâmpit lucru pe care l-am auzit. - E de înţeles.
O sesiune tantrică de succes ţine şapte, opt ore şi poate cauza
oboseală extremă, dureroasă a muşchilor.
Sau ea nu mai voia, el da, şi au început problemele.
- Nu, îi ştiam regulile lui Rachel. - Ce reguli?
Rachel stătea maxim trei luni cu un tip, apoi mergea mai departe.
Voia sex fabulos, legătură spirituală, fără ataşamente.
- Ai fost cu ea doar trei luni? - Cele mai bune trei luni din viaţă.
- Apoi, aţi revenit la afaceri? - Aşa era înţelegerea.
Uneori e greu pentru un bărbat să accepte regulile unei femei,
mai ales când sexul extraordinar e implicat.
Mi-am petrecut timpul cu Rachel.
Am avut o relaţie, apoi a mers mai departe şi am redevenit ce eram dintotdeauna.
Buni prieteni şi parteneri de afaceri.
Afacerea morţii.
Vă supăraţi? Trebuie să mă întorc la muncă.
Pierderea lui Rachel m-a lăsat cu personal puţin.
Dr. Saroyan.
Am făcut o descoperire.
Să auzim.
- Monica Craig a murit de cancer, corect? - Da.
A dat în metastaze la creier şi coloană, printre alte zone.
Pot folosi computerul tău?
Arată metastaze şi în femur.
De ce nu trecem direct la descoperire?
Cred că Monica Craig nu avea un cancer avansat încât să-i cauzeze moartea.
- Ce? - Cred că mai avea
săptămâni până să moară, poate chiar luni.
E o descoperire interesantă.
Nu avem o cauză a morţii pentru Monica Craig.
Pentru că am dat vina pe cancer.
- Bine lucrat, dră Wick. - Ştiu.
Folosind informaţia dată de Daisy, eu şi Hodgins
am lucrat împreună încercând să stabilim
arma folosită la crimă.
Am luat un model 3-D al rănii de la stern
ca să creez imaginea, ceea ce ne dă...
E un model specific.
Probele aveau particule de amazonit.
E o piatră originară din zona asta.
Am verificat baza de date pentru arme din piatră ce pot crea o rană similară.
Toate arme străvechi.
Da, dar nu dispera, pentru că piatra conţinea particule microscopice
de diamant, ceea ce înseamnă...
- Ferăstrău. - Am găsit şi ulei de tăiat.
Arma a fost o piatră tăiată, sursă locală.
O piatră, lespede.
Mirza le face pentru Green Passages. Bine lucrat.
Acum ştim că victima a fost zdrobită de o lespede.
Şi ştim şi cine a făcut-o.
Totul revine la tine mereu.
Uiţi să menţionezi ceva, aflăm, mai facem săpături,
şi apoi apare altceva.
Mi-am pierdut partenera, agent Booth.
Îmi pare rău dacă mintea mea e tulburată.
- E întâlnită pierderea memoriei. - Şi convenabilă.
În catalogul tău, scrie că faci manual
toate lespezile pentru clienţii tăi.
- Da, e parte din serviciul nostru. - Inclusiv al dnei Craig?
Da, a fost o lespede frumoasă. Am pus simbolul Qi.
- Simbolul chinezesc pentru viaţă. - Însemna mult pentru ea.
A fost făcut dintr-o piatră locală.
Vă pot da dimensiunile şi greutatea.
De data asta nu vreau să uit nimic.
- Durerea te face şi deştept. - Nu, nu, nu.
Asta e pentru că sunt acuzat în mod repetat de o crimă pe care nu am comis-o.
Poate că nu mai aveam o relaţie intimă, dar o iubeam pe Rachel.
Cred că o iubeai, dar ea a pus capăt relaţiei, ceea ce te-a enervat.
Ar trebui să ştii că lespedea pusă pe mormânt
e în drum spre laboratorul Jeffersonian.
Ce? Crezi că cineva a folosit lespedea s-o ucidă pe Rachel?
Când un criminal loveşte aşa violent, lasă în urmă ADN.
Trebuie să vă aştept să îmi cereţi apoi o probă ADN.
Nu ar trebui să conteze, pentru că eşti nevinovat, nu?
Da, aşa e, dar ştiţi ce?
Ca să fiu sigur, o să consult un avocat.
Dr. Hodgins. E totul în regulă?
- Nu eşti supărat pe gândaci, nu? - Poate puţin dezamăgit.
Dar nu, mă gândeam la ce a spus Daisy.
Cancerul Monicăi Craig nu ar fi ucis-o încă.
Cancer dă în metastaze diferit la oameni.
Dar vom face teste.
Eu vreau să fiu lansat spre soare.
- Ce? - Când mor.
Vreau să fiu dus într-o navă spaţială şi trimis spre soare. Să mă întorc la sursă.
Dar nu te aştepţi să fac eu aranjamentele, nu?
- Nu, am aranjat, mersi. - Bine.
Dar tu? Cum vrei să sfârşeşti?
Nu în pământ, asta e sigur.
Am atins un nerv. De ce?
Eleanor Marks. New York. Mai 1994.
- E unul din cazurile tale? - Slavă Domnului că n-a fost vina mea.
A fost declarată moartă de un coleg. Dar când îi cărau
sicriul la groapă, au auzit zgârieturi.
- Era în viaţă? - Se pare c-a fost în comă,
de asta vreau să fiu incinerată.
Înţeleg, deşi ai putea avea soarele în vedere.
Dumnezeule! Uită-te aici!
La ce mai exact?
Aici. Uită-te aici.
Sunt de mărimi diferite. Îi vezi? Cresc
la o rată normală pentru gândaci, da?
- Dar ceilalţi... - Sunt scârboşi, burţile sunt umflate.
Exact. Sunt obezi, ceea ce e imposibil entomologic.
Gândacii au receptori de proteine ce-i împiedică să mănânce prea mult,
dar ceva a afectat asta.
Ne pot spune cum a murit. Ştii unde e râşniţa?
- De ce? - Blenderul e stricat.
O să-i râşnesc, să văd ce le-a tulburat metabolismul.
Vei înlocui râşniţa cu una nouă, nu?
Ştii ce? Nu-mi place tipul ăsta, Akshay.
Nu îmi place deloc.
Cred c-ar trebui să-l aducem pe dr. Craig să vorbim cu el din nou.
Când soţia sa era pe moarte, a avut de-a face şi cu Akshay Mirza şi cu Rachel.
Crezi c-a observat divergenţe între ei?
Cu siguranţă. Lucrurile minore pot avea o importanţă mare.
O să-l sun.
- Booth, am o întrebare. - Voi regreta asta?
- Când am văzut-o pe Daisy azi... - Nu! Nu, nu.
- Nu! - Nu m-ai lăsat să termin.
Nu trebuie. Răspunsul e nu.
Nu e vorba de împăcare, da?
- E vorba de mine. - La orice te-ai gândi,
scoate-ţi din cap.
- Dacă m-ai asculta... Mi-am dat seama... - Nu.
Nu iei decizii pentru că ai văzut-o pe Daisy, ai înţeles? Nu.
- Să-mi iau un apartament? - Nu, pentru că ai sfârşi
să iei locul greşit din motive greşite.
- Dacă m-ai lăsa să vorbesc. - Nu, nu te voi lăsa.
Scoate-ţi asta din cap. Ai înţeles?
Ai nevoie de două săptămâni şi o noapte de beţie.
De asta ai nevoie să gândeşti cum trebuie.
- Sunt lucruri dovedite. Răspunsul e nu. - Dar...
Conversaţia s-a sfârşit. Mă duc să sun soţul.
Pa. Nu. Scoate-ţi asta din cap.
Sper că nu eram prea ciudat în laborator.
Deloc. Chiar mă bucur să te revăd.
Şi mă bucur că suntem suficient de maturi să bem o cafea împreună.
Mi-ai lipsit.
Pentru că ai fost o mare parte din viaţa mea.
Şi eu.
Acum două nopţi, m-am trezit în mijlocul nopţii.
- La 3:20? - Desigur. Cât altcândva?
Şi m-am întins să te ating.
Dar nu eram acolo.
Dar nu vreau să crezi că am fost singură în tot timpul ăsta.
Te vezi cu cineva?
Cu un patolog.
Face şi stand-up în weekend-uri.
Sună frumos.
Şi eu mă văd oarecum cu cineva.
De la FBI. Nu e nimic serios.
Mă bucur pentru tine. Sigur e grozavă.
Vreau să spun ceva.
De când ne-am despărţit, mă tot gândesc.
Şi voiam să te revăd
pentru că voiam să văd...
Să vezi dacă a fost o greşeală?
Da.
Şi eu.
Am avut aşa mult...
Dar a fost o greşeală.
Locul nostru nu e împreună.
Ştiu.
Acum nu mai trebuie să ne întrebăm asta.
Iartă-mă.
Trebuie să plec. Am un interogatoriu.
- Nicio problemă. - Dar a fost bine, nu?
A fost bine, Lance. Mersi.
- Ne vedem. - Pa.
Am auzit că Rachel şi Akshay au fost împreună,
dar nu mi s-a părut că erau aşa apropiaţi.
- Nu se certau niciodată de faţă cu tine? - Uneori.
Erau doar altfel.
Akshay încerca să pară spiritual
ca Rachel, dar nu am crezut asta niciodată.
Probabil de asta îl dai în judecată.
Cu siguranţă.
- Rachel nu era aşa? - Dumnezeule nu.
Nu, Rachel a fost alături de noi în primele faze ale cancerului Monicăi,
vorbea cu ea şi îi organiza înmormântarea după dorinţa sa,
organizând serviciul funerar.
Akshay părea că vrea să grăbim lucrurile,
să treacă la următorul client.
Sper că nu erau un cuplu,
pentru că Rachel merita pe cineva mai bun ca Akshay.
- Gândacii mei sunt dopaţi. - Nu ştiu ce înseamnă.
Ca şi dr. Brennan, am nevoie de claritate.
Singurul lucru care tulbură felul în care se hrănesc gândacii
şi-i face graşi e ceva toxic.
Am crezut că analiza toxicologică a mostrelor de ţesut
ale ambelor victime au fost negative la droguri.
Pentru că gândaci aveau aceeaşi mărime când i-am adunat,
fiind puşi împreună, ascundeau rezultatele.
De data asta ai folosit doar gândacii graşi pentru analiză.
Exact, şi în gândacii de pe Monica Craig,
am descoperit metilonă.
- Săruri de mare. E un drog. - Cam nesuferit.
Anul trecut, DEA l-a interzis de urgenţă.
Nu cred că un pacient cu cancer în condiţia ei folosea droguri.
Crezi c-a fost otrăvită?
Dacă a luat o supradoză de metilonă, aşa s-ar explica
de ce dna Craig a murit înainte să fie avansat cancerul.
Metilona nu se prezintă doar în ţesut. E evidentă şi în măduva osoasă.
Dacă iau probe şi găsesc în exces...
Atunci avem de-a face cu două crime.
Speram să-ţi refaci testamentul azi.
- De ce? - Nu mă poţi lăsa pe mine să decid.
Ţi-am spus, am încredere în tine.
Dar înmormântarea ta e ultimul mesaj către cei dragi.
Mai ales pentru Christine, dacă e doar un copil.
- Serios? Cum arată ultimul tău mesaj? - Am planificat o înmormântare a cerului.
Cunoscută şi ca Înmormântarea Cerului Tibetană.
Decedatul e dus pe platoul muntos
unde maestrul ceremoniei de înmormântare rupe trupul.
- Rupe trupul? - Îl dezmembrează.
Apoi îl pulverizează cu un ciocan, ca să poată fi mâncat de vulturi.
Îţi baţi joc de mine. Serios.
Instrucţiunile mele sunt explicite. Să te dai aerului.
- E o ceremonie frumoasă. - Vulturi şi ciocane?
Ăsta e ultimul tău mesaj pentru lume? Pentru mine?
Pentru Christine? Vulturi şi ciocane?
Mă duc să iau maşina.
Soţia mea a murit de cancer.
Şi eu încerc să-mi dau seama dacă tu chiar crezi asta.
- Ce e asta? - O substanţă interzisă numită metilonă.
- O cunoşti? - Nu.
Dle, va trebui să nu mă mai minţiţi.
Foloseai metilonă să tratezi depresia înainte să fie interzisă.
- Nu, nu, nu. - Soţia ta a murit de supradoză de metilonă.
Nu mi-am ucis soţia.
Ceea ce unii numesc crimă,
alţii o pot numi milă.
Monica m-a rugat.
Avea dureri groaznice.
Soţia mea iubea viaţa,
dar asta nu era viaţă.
Îmi tot spunea... dacă o iubesc...
- Ai ajutat-o. - Nu am ajutat-o.
Dar nu am oprit-o.
Ce se va întâmpla cu mine acum?
- Cum adică? - Mi-am lăsat soţia să moară.
Căutăm un criminal.
Ce se întâmplă acum..
mergi acasă.
...Seeley Joseph Booth, din Washington D.C.,
îmi revoc ultimul testament...
scris pe un sticky note.
Asta e... E oribil.
Am scris ce am găsit despre Wes Craig.
Durerea sa e reală.
Vina sa ţine de faptul
că i-a dat Monicăi Craig drogul folosit să se sinucidă.
- Şi se simte vinovat? - Da.
S-ar zice că arată mai multe urme de vinovăţie
decât de durere, deşi cele două sunt legate între ele.
Uneori, când cineva drag moare, supravieţuitorul se învinovăţeşte.
Probabil ai simţit şi tu în armată.
Toate telefoanele date de Craig lui Rachel Knox îi indică starea de spirit?
Da. Numărul apelurilor a crescut
odată cu apropierea zilei în care soţia sa s-a sinucis.
- Ce? - Începe să sune
o dată pe săptămână o vreme. Apoi, de mai multe ori pe zi.
Uită-te.
- Nu ştiu ce caut. - Perioada.
Timpul în care a dat telefoanele.
Puţin peste trei luni şi apoi se opresc.
Cu două zile înainte de moartea soţiei sale.
- Trei luni. - Asta e perioada
în care Rachel Knox se culca cu un bărbat.
Vrei să vorbesc cu el iar?
Nu. Mă ocup eu.
Camera asta e şi mai înfricoşătoare ca ultima.
Şi tu eşti mai înfricoşător ca psihologul.
Ştii ce? Conform datelor noastre,
i-ai dat 405 telefoane lui Rachel Knox în trei luni.
Nu, telefoanele erau legate de Monica.
Ştii la ce mă gândesc?
De ce un bărbat ar folosi piatra funerară a soţiei sale să ucidă pe cineva.
De ce? Ai avut o aventură cu Rachel Knox.
Nu am recunoscut asta.
Rachel Knox te-a sfătuit să-ţi eutanasiezi soţia.
- Soţia mea s-a sinucis. - Psihiatrul nostru spune că nu.
Dacă aşa a fost, atunci...
nu te-ai simţi vinovat.
Ce a mai spus?
Că doar un soţ vinovat
ar pune lespedea înapoi exact unde era.
După ce am ucis-o pe Rachel cu ea?
Exact.
E multă vinovăţie.
Spune că ţi-ai iubit soţia, dar ai înşelat-o.
- Cu Rachel Knox. - Trei luni.
Trei luni.
Trebuia să cred că era adevărat?
Trei luni picau exact
cu două zile înainte să moară Monica.
Apoi, pun placa şi...
ea vine să planteze copacul.
Şi-mi spune...
Îmi bagă discursul ăla yoga,
de parcă nici nu mai eram o persoană.
"Timpul nostru s-a sfârşit."
Nu mai puteam pierde pe altcineva.
Nu după Monica.
Pot să mă prefac
că nu ai mascara întins pe faţă pentru că ai plâns.
Sunt bine.
De fapt...
Sunt tristă.
Legat de Sweets?
Ştiu că n-ar trebui.
Sunt aşa stabilă şi...
am fost de acord să nu ne împăcăm.
- Dar dacă greşim? - Suferi.
Voi doi aţi avut ceva viu şi vibrant şi... acum s-a sfârşit.
Dar dacă putem readuce la viaţă relaţia?
Eşti un om de ştiinţă, dră Wick. Un foarte bun om de ştiinţă.
- Mulţumesc. - Ca om de ştiinţă,
ai văzut vreodată ceva revenind la viaţă şi care să fie ca la început?
- Nu. - Aşa că fii tristă.
Plângi. Ai pierdut ceva minunat, dar mergi înainte.
Va fi mai bine.
Promit.
Şi nu o mai copia pe dr. Brennan.
E puţin ciudat.
Aici.
Bună, Christine.
Sunt eu, tatăl tău.
Dacă...
vezi asta, sunt mort.
Dacă am fost un tată bun pentru tine,
eşti... tristă acum.
Dacă ne-am certat,
hai să uităm de asta şi să mergem mai departe.
Nu merită.
Personal,
fac tot ce pot să ajung în Rai... acum...
Dar mama ta crede... ea crede că...
Uite ce... de ce nu o întrebi pe ea?
E... complicat.
Astea sunt ultimele... cuvinte
pe care le voi rosti pe lume,
aşa că asta e...
Îmi place... Dumnezeu, chiar îmi place Dumnezeu...
şi cred că şi El mă place.
Îmi place berea canadiană. Şi hockey-ul.
Merg oarecum mână în mână.
Îmi place muzica tare şi muzica foarte tristă.
Iubesc ţara asta.
Sunt mândru că am fost în armată.
Sunt cel mai norocos bărbat...
din lume pentru că am apucat să-mi petrec timpul cu mama ta.
Şi cu tine.
Şi e adevărat. E adevărat fie că...
mor astăzi sau peste 50 de ani. E adevărat.
Te iubesc.
Şi vreau... să iubeşti viaţa.
Avântă-te în viaţă şi...
fii curajoasă.
Îndoieşte-te de lucruri.
Şi... fii fericită.
Şi nu uita să râzi.
O ultimă... favoare.
Ajut-o pe mama ta să fie fericită.
Pentru că, dacă e singură, va uita.
Asta e tot. Asta e...
de la mine pentru tine.
Sunt încă în viaţă, Bones. Şi ştii ce? Nu ar trebui să tragi cu urechea.
Şi ai stricat finalul aici. Acum trebuie să-l schimb.
Îmi pare rău. Şi eu te-am ascultat, Booth.
- Ţi-ai schimbat testamentul. - Da.
Cred că, în ciuda eforturilor mele,
ai o influenţă asupra comportamentului meu.
- Stai, trebuie să citesc tot? - Nu, nu.
- Are 306 de pagini... - 306 de pagini?
Mai puţin de 312.
Dar uite aici.
Am schimbat înmormântarea.
Uită-te.
Un vulcan?
Da, mi-amintesc că mi-ai spus
că ai vrea să vizitezi un vulcan activ.
Vrei să-ţi împrăştiem cenuşa într-un vulcan?
Da. Aşa, măcar dacă sunt moartă,
puteţi face o călătorie frumoasă în familie şi să vă riscaţi prosteşte viaţa.
Ceea ce ne va aduce împreună.
- Da? - Cu plăcere.
- Dar cum ajung în vârful unui vulcan? - Nu e problema mea.
Traducerea şi adaptarea: Relic (c) Nifty Subtitles Team
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro