Victima a fost găsită pe pietrele de sub podul New River Gorge.
Os temporal înclinat, spina nazală proeminentă
şi închiderea suturii ectocraniene indică
că decedatul e bărbat, între 35 şi 40 de ani.
Bine zis.
La cum arată, l-aş identifica ca Humpty Dumpty.
Aşa fracturi am mai văzut la cineva căruia nu i s-a deschis paraşuta.
Podul New River Gorge.
Podul are o înălţime de peste 267 m.
Poate fi o sinucidere.
Sunt multe insecte, aşa că data morţii ar trebui să fie simplă.
Aş zice că acum cinci sau şase zile.
Am destul ţesut pentru o analiză ADN şi una toxicologică.
O parte din muşchiul inimii a fost recent vătămat.
Dacă eu aş fi căzut de la 267 m, şi eu aş fi făcut un atac de cord.
Cât de repede poţi examina ţesutul şi curăţa oasele?
În câteva ore. Poţi merge acasă.
Atunci eu o culc pe Christine.
Poate îi va plăcea să audă Humpty Dumpty.
Mă gândeam că, poate luna viitoare,
tu, eu şi Christine, putem închiria o cabană
la Palmer River şi merge la pescuit?
Are 14 luni, Booth.
Îi place confortul de acasă mai mult decât o cabană la munte.
Nu ştii asta.
Sunt cercetări făcute de pediatri şi specialişti cognitivi ce...
E ceva ce facem în familie, da? Vom fi cu toţii împreună.
- Nu e practic, Booth. - Uneori e bine să nu fii practic.
Uneori e bine să te distrezi, nu? Să-ţi faci amintiri.
Christine nu ar ţine minte ceva petrecut la 14 luni.
- Creierul ei... - Scuze. Ce e cu tine?
- De ce eşti aşa furios? - De ce?
Pentru că uneori mi-ar plăcea să facem ceva
fără ca tu să întrebi un om de ştiinţă dacă e în regulă.
Nu vreau să ne certăm în faţa lui Christine.
De ce? Nu-şi va putea aminti.
De ce ţi-e aşa frică să fii spontană?
- Vrei să crească Christine aşa? - Acum sunt o mamă rea?
Nu! Nu. Nu spun deloc asta.
Atunci de ce nu o culci tu şi eu mă întorc să-mi termin treaba la laborator.
Stai puţin. M-ai înţeles greşit aici.
Ai fost foarte clar, Booth.
Să fiu raţională înseamnă să nu fiu amuzantă şi o mamă rea.
Nu am spus asta! Am spus că nu eşti spontană.
- E o diferenţă aici! - Asta e destul de spontan pentru tine?
- Pa! - Grozav.
Civilizaţia se bazează pe gândirea raţională.
Nu există certitudine fără probe.
Să respingi lucrurile empirice cu emotivitate prostească...
- Cineva arde gazul noaptea. - Gazul n-a mai fost folosit
ca sursă de lumină de peste 100 de ani, Hal.
- Credeam că e cineva cu tine. - Nu.
Nu... luam notiţe.
Vei sta mult aici? Trebuie să trec în registru.
- Câteva ore. - Care e treaba cu tipul ăsta?
Iniţial credeam că s-a aruncat de pe pod.
Dar cum a suferit un atac de cord,
şi având în vedere că a aterizat pe spate, rănile
de la nivelul marginii supraorbitale drepte...
- Ştii că nu ştiu ce spui, nu? - Îmi pare rău.
Simplu zis, pare să fi fost ucis
apoi aruncat de pe pod, ca să ascundă crima.
Şi cu asta îmi voi relua sarcinile şi voi merge să verific baia.
Noapte bună.
Victima nu pare să fi avut răni anterioare,
în afară de cele cauzate de cădere.
Hal, lucrez acum. Nu pot vorbi.
Hal?
Bones. Bones, eşti aici?
Îmi pare rău. Eşti cea mai bună mamă din lume.
Mi-e dor de tine. Lui Christine îi e dor de tine.
Bones?
Dumnezeule. Dumnezeule. Bones.
Bones, eşti bine?
Rezistă. Bones, rezistă!
Agent Booth.
Am nevoie de o ambulanţă la Jeffersonian, în camera oaselor. Acum.
Acum!
Rezistă, Bones. E cineva aici? Am nevoie de ajutor!
Rezistă, da? Totul va fi bine. Rezistă.
Bones, trezeşte-te. Rezistă. Trebuie să lupţi.
Totul va fi bine. Da? Doar...
Christine.
Bună, Tempe.
Mamă.
BONES Sezonul 8 Episodul 15
Traducerea şi adaptarea: Relic (c) Nifty Subtitles Team
Suntem la spital, Bones. Vei fi bine.
Presiunea în sistolă este de 55. Este bradicardică cu presiunea la 30.
- Ce înseamnă? - Dle, faceţi loc.
- Ce înseamnă? - A pierdut mult sânge.
Rezistă, da, Bones? Trebuie să lupţi.
Bones, trebuie să lupţi! Christine e...
Rezistă!
- Înţeleg ce se întâmplă. - Ce se întâmplă?
Am halucinaţii.
Majoritatea oamenilor împuşcaţi apar în altă realitate,
şi se întreabă dacă poate au ajuns în Rai.
Nu cred în Rai.
Şi totuşi iată-te, discutând cu mama ta moartă.
De fapt, nu eşti aici, mamă.
Mi-am pierdut cunoştinţa când glanda suprarenală era suprasolicitată.
Creierul meu încearcă să înţeleagă ce s-a întâmplat.
Casa e exact aşa cum mi-o amintesc. Fotoliul tatei,
oribila canapea cu flori...
Tu m-ai ajutat s-o aleg. Ai spus că-ţi plac florile.
- Cred că m-am schimbat. - Sigur te-ai schimbat.
Povesteşte-mi despre viaţa ta.
Cum nu eşti mai mult de o proiecţie a imaginaţiei mele,
deja ştii totul despre mine.
Haide, fă-mi pe plac.
Sunt cu un bărbat.
- Am o fiică. - Cum o cheamă?
Christine.
Numele ei e Christine.
Sunt onorată.
- Şi bărbatul? - Booth.
Îi iubesc pe amândoi foarte mult.
- Trebuie să mă întorc la ei. - Tempe, mă tem că nu e decizia ta.
A cui decizie e?
Ştii ce voi spune.
Nu e real.
Încă eşti cea mai încăpăţânată fiinţă de pe pământul Domnului.
Eu nu...
cred în Dumnezeu!
Trebuie să mă întorc!
Tensiunea şi-a revenit la normal.
- Nivelul de hemoglobină? - E tot sub şase.
Artera mezenterică superioară e parţial vătămată.
- Trebuie să bagi un antidiuretic. - Mulţumesc, dr. Saroyan.
- Nu am fi ghicit niciodată. - Îmi cer scuze.
E prietena mea şi aş prefera să nu ajungă pe masa mea de autopsie.
Îmi cer scuze. Dă-ne ce sfat vrei.
O să mă simt mai bine când găsesc glonţul.
- Nu apare nimic pe radiografii. - Dar e o nebunie.
Cu care suntem de acord pentru că nu există plagă de ieşire.
Glonţul probabil e în spatele unui os.
Când va fi stabilă, facem mai multe radiografii din diverse unghiuri.
- E în tahicardie ventriculară. - La naiba... Defibrilator.
Adu separatorul acum!
Liber!
Te rog, te rog...
Liber!
Urăsc să spun "ţi-am spus eu," dar nu e decizia ta.
- Cum de port hainele astea? - Mereu ţi-a plăcut puloverul ăla.
- Îl purtam când ai plecat. - Ştiu.
Trebuie să mă întorc.
Ce face tatăl tău?
Trebuie să mă întorc. Am o fiică.
Ştiu cum te simţi.
Şi eu mi-am lăsat fiica în urmă odată.
Sunt sigură că m-a ucis asta.
A trebuit să ne părăseşti, mamă.
Ai făcut ce trebuia pentru mine şi Russ. Înţelegem.
Nu, asta e una din micile tale probleme,
tu crezi că poţi înţelege lucruri
care pur şi simplu nu se pot înţelege.
Te ia pe nepregătite.
- Mă ia pe nepregătite? - Da.
Da, doctore.
Seeley?
E stabilă.
- Mulţumesc. - Inima sa s-a oprit.
- De două ori. - De două ori?
Dar a ieşit din operaţie. Încă e în stare critică.
- Bine că n-ai întârziat nici 5 minute. - E un miracol, nu?
Bones nu crede în Dumnezeu.
De când...
E singura explicaţie, nu?
Nu ştiu din ce motiv, ţi-a intrat în cap
că trebuia s-o vezi pe femeia pe care o iubeşti.
- Se ştie ceva de cel care a tras? - Nu ştiu. E un paznic.
A fost găsit mort la etajul al doilea pe casa scărilor.
- Hal? - Da.
Dar... de ce l-ar ucide cineva pe Hal?
Nu ştiu. Nu ştie nimeni. N-a fost nimic atins, deranjat.
Trebuie să fie o legătură.
Trebuie să ne întoarcem la laborator.
O să-i fac autopsia lui Hal, şi dacă găsesc un glonţ în el,
asta ne va da un indiciu despre atacatorul drei Brennan.
Ce? De ce?
Pentru că nu e niciun glonţ în Brennan.
- Şi nu există plagă de ieşire. - Nu e posibil, Cam.
Trebuie să fie un calibru mic, poate un .22 în spatele coastelor.
Seeley, o s-o aducă în câteva minute.
Locul tău e aici, cu ea.
Nu să lucrezi la caz.
Ştiu. Bine.
E sângele drei Brennan.
Nu pot să cred c-a supravieţuit.
Mă întreb dacă are vreo legătură cu cazul la care lucra Brennan?
La asta mă gândeam şi eu.
Dacă nu sunt unul din suspecţii principali.
Clark, omule. Calci pe urmele lui Bones.
- Poate fi periculos. - Da, numele meu e Pericol.
- De fapt Thomas, dar... - Thomas.
Numele lui e Thomas Edison.
Noroc.
Cum se simte Booth?
Rezistă.
L-ai chemat pe Clark?
Nu, a venit singur.
Uite ce găsise dr. Brennan înainte să fie împuşcată.
- Mic şi metalic. - Ăsta e departamentul meu.
- Poate găseşti ceva. - De ce, ce s-a întâmplat?
Radiografiile preliminare nu arată niciun glonţ în Hal.
Niciun glonţ în Hal, niciun glonţ în dr. Brennan.
- Ce? Amândoi au fost împuşcaţi. - E corect.
Nu are niciun sens.
Plagă de intrare, fără plagă de ieşire, ţesut cauterizat şi glonţ dispărut.
Nu are niciun sens.
Trebuie să plec... trebuie să plec...
Bones.
Sunt chiar aici.
Booth.
- Unde... Ce s-a întâmplat? - Calmează-te.
Eşti la spital. Da? Ai fost împuşcată.
Dumnezeule.
Am avut un vis.
- Nu înţelegeam... - Nu trebuie să înţelegi, da?
Totul va fi bine acum.
- Da? - Era frig.
- Când am fost împuşcată. - Aşa se întâmplă, da?
- Ai pierdut mult sânge. - Nu de la hemoragie.
Frig unde am fost rănită.
- Poftim, Booth. - E trează.
- Doamne, Tempe. - Uşor.
- Sunt bine, tată. - Inima încetase să-ţi mai bată.
- Max, nu trebuie să ştie detaliile. - Unde e Christine?
Parcă am auzit-o cu tine când m-ai găsit.
E bine. E la creşă.
O să am grijă de ea. O s-o iau eu.
Ai văzut ceva înainte să fii împuşcată?
Nu. Îmi purtam...
echipamentul cu lupă. Era în ceaţă.
Paznicul era acolo.
Hal era acolo.
Hal a fost ucis.
Doamne.
Au recuperat glonţul din mine?
N-a fost niciun glonţ. Nicio plagă de ieşire.
Ce? E imposibil.
Ştiu. Cam şi ceilalţi cercetează.
- Ar trebui să ajut. - Nu, nu.
- Ţi-am spus că va încerca. - Doctorul a spus
că n-ar trebui să te mişti, ai înţeles?
Când inima a încetat să-mi bată, cât...
cât a durat până a început din nou să bată?
Două minute.
Ai fost moartă pentru două minute.
Aceşti oameni erau în clădire noaptea trecută.
- Suspecţii. - Martorii.
Totul arată spre cineva care a fugit după împuşcare.
Sperăm ca cineva să-l fi văzut.
Psihologic vorbind, un trăgător...
Ţi-ai oferit ajutorul şi apreciez asta, dar e investigaţia mea, Lance.
Te rog doar să fii receptivă.
Ai găsit ceva legat de Hal, paznicul?
Era nou, se angajase acum şase luni.
Legitimaţia sa a fost folosită să intre în laborator în momentul împuşcăturii.
- Dar camerele de securitate? - Toate dezactivate înainte de împuşcare.
De asta sperăm ca unul din ei să ne ajute.
- S-a trezit. - Slavă cerului.
Booth vrea să-i spunem tot ce găsim.
Până acum, nu am aflat multe despre paznic.
Plagă prin împuşcare la abdomen, hemoragie internă,
dar niciun glonţ. Nici plagă de ieşire.
La fel ca la dr. B., e o traiectorie clară, dar nu e nimic.
A spus că-i era frig când a fost împuşcată.
Dar majoritatea victimelor o descriu ca o senzaţie de arsură.
Cum e posibil să fie doi oameni împuşcaţi şi să nu găsim niciun glonţ?
Când elimini ce e posibil, rămâi cu adevărul,
indiferent cât e de improbabil.
- Ce sugerezi, dr. Hodgins? - Ai auzit de gloanţe de gheaţă?
- Un glonţ de gheaţă? - Se susţine de ani de zile,
dar nimeni nu a tras unul cu succes.
Dar tehnic e posibil şi s-ar explica de ce nu s-a găsit niciun glonţ.
- Ai alte teorii? - Nu.
Fă testul. Trebuie să fie cineva primul, nu?
Lucrai noaptea trecută?
A trebuit să cataloghez nişte epigrame helenistice pe papirus.
Avem o expoziţie despre Pergamentele lui Posiddipus.
Am dormit în biroul meu azi noapte.
Sunt şef la Restaurări, aşa că deseori lucrez noaptea târziu.
Tura mea s-a terminat la 6:00. Hal Bennett mă înlocuia.
Ai auzit o împuşcătură?
- Sau ai văzut ceva ciudat? - Nimic.
Aveam căşti în urechi. Ascultam muzică clasică.
Biroul meu e lângă aerul condiţionat. Nu aud nimic.
Era un bărbat pe hol când am mers
să-mi iau cafea, se uita chiorâş la mine.
Poate se uita după dr. Brennan.
Eram la tonomatul de cafea când ea a venit cu o fustă strâmtă.
Ce era să fac? Să nu mă uit?
Hal era cu noi de şase luni. Era un tip bun.
- Poate puţin neîndemânatic. - Cum?
L-am văzut o dată împiedicându-se şi trăgând cu aparatul de electroşocuri în podea.
E vreun indiciu că Hal era băgat în ceva ilegal?
Sunt un om retras. Nu ştiu nimic.
Credeam că unul ne va putea ajuta.
Erau la etaje diferite sau pe un coridor închis.
Sau aşa susţin.
Te simţi bine?
De obicei sunt obiectiv, dar toţi mi se par vinovaţi.
- Toţi. - Cazul e personal pentru tine.
E normal să pierzi perspectiva.
- Sunt psihiatru, da? - Ştiu.
Vreau doar să-ţi fiu prietenă.
Asta e tot? E tot ce avem?
Glonţul de gheaţă şi fragmentul de metal... deocamdată.
27 de oameni lucrează la asta şi nu avem nimic, Sweets.
Ştiu cât de frustrant poate părea.
Serios? Ştii? Pentru că nu e aşa.
- Nu cred că ştii. - Toţi fac tot ce pot, Booth.
- Cum se simte? - Mai bine.
- Şi tu? - Ne-am certat.
Înainte să fie împuşcată. De asta era la laborator.
Credea c-am spus că e o mamă rea. Doar a înţeles greşit ce spuneam.
- Îmi pare rău. - Dacă e ultimul lucru pe care l-a crezut?
- E o mamă grozavă. - Da, ştiu.
- De ce aş spune aşa ceva? - Cred că de fapt întrebi
cum s-a putut întâmpla aşa ceva?
Vom afla.
Am găsit o mică puncţie făcută antemortem la stern
ce se potriveşte cu fragmentul de metal pe care-l avea sub microscop dr. Brennan.
Şi sigur venea de la un aparat de electroşocuri?
Se potriveşte perfect cu aparatul de electroşocuri al lui Hal.
Victima a fost probabil împuşcată de aproape ca să rămână în stern.
Şocurile multiple cu un aşa aparat se ştie că induc
fibrilaţie ventriculară, ce poate cauza infarctul.
Gata.
Înălţimea şi reconstrucţia facială ne spun cine e victima, Johannes Groot.
E posibil ca Hal, paznicul, să-l fi ucis pe Johannes Groot?
Aşa s-ar explica de ce era aşa interesat Hal de cadavrul analizat de Brennan,
şi de ce au fost închise camerele de supraveghere.
- Dar cine l-a ucis pe Hal? - Şi de ce?
Johannes Groot. Ce e? Olandez?
Nu văd niciun sabot de lemn.
Lui Groot îi plăceau avioanele.
Era reprezentant de vânzări pentru o companie de leasing de avioane.
Asta e flota companiei.
- Ce ai găsit? - Vezi ceasul?
Da, arată ca un ceas.
E un ceas elveţian Atmos.
- Valorează 10,000$. - Ce crezi?
O extravaganţă? Un cadou?
Habar nu am.
Îmi pare rău că n-a mers.
Asta după ce mersese.
Cum ai ajuns de la ceas la relaţia noastră eşuată?
Dacă vrei să ştii, un ceas, timpul,
trecerea lui, trecerea lui prea multă, ciudăţenie.
"Doamne, probabil mă urăşte că n-am sunat-o."
"De ce nu m-a sunat?"
Toate astea de la un ceas?
Probabil ai propria versiune legat de ce s-a întâmplat între noi?
Am ieşit de vreo două ori. Ne-am culcat împreună o dată.
Au lipsit artificiile. Mergem mai departe.
În mod normal, sunt bun la pat.
Eu şi Daisy tocmai ieşisem dintr-o relaţie de lungă durată...
Ştiu cum te simţi.
- Ştii? - Aveai dreptate.
Mulţumesc.
Despre faptul că tipul avea gusturi scumpe.
Costumele sunt făcute la comandă.
Adică lucrate manual. Foarte scumpe.
Ştiu ce înseamnă. Sigur ştiu ce înseamnă.
Trăia pe picior mare faţă de cât câştiga.
- Banii familiei? - Nu.
Tipul nostru e un escroc.
A fost o luptă aici.
Cineva a lovit serios masa.
- Ce e asta? - Confetti.
Confetti cu numere pe ele?
N-am văzut cine m-a împuşcat.
Aveam lupa pe ochi, am văzut doar o formă.
FBI-ul a găsit ceva?
Treaba ta e să te recuperezi.
Treaba celorlalţi e să afle cine te-a împuşcat.
Ştiai că, dacă tragi cu un aparat de electroşocuri,
eliberează confetti marcat
cu un număr special de urmărire?
- Da. - Sweets şi Sparling au găsit confetti
ce provine din aparatul de electroşocuri al lui Hal.
Hal a mers acasă la prima victimă, l-a electrocutat.
L-a ucis. Inima lui Groot a cedat.
- Te simţi bine? - Simt...
- Ce, durere? - Mă simt minunat.
Dumnezeule! Brennan? Brennan?! Avem nevoie de o asistentă!
Avem nevoie de ajutor!
Îţi aminteşti ultima dată când ne-am văzut?
Desigur. Aveam 15 ani.
Am mers la culcare şi nu te-am mai văzut.
Dar am supravieţuit.
Sigur că da.
Ne-am certat.
Noi două. În noaptea de dinainte să dispari.
- Ne-am certat legat de un băiat. - Scott nu ştiu cum, nu?
Scott Morrison. Ai spus că mă schimbam pentru el.
- Hainele... - Ai început să fumezi că şi el fuma.
N-am ştiut că ştiai asta.
Şi ţi-am spus că eşti prea visătoare şi emoţională,
luând decizii pe baza a ce simţeai, în loc să-ţi foloseşti creierul.
Ai făcut asta.
Şi m-ai lovit peste mână.
Şi apoi am plecat
şi nu te-am mai văzut niciodată.
Te iubeam aşa de mult.
Scumpo, ştiam asta.
Urăsc că ultimul lucru pe care l-am făcut a fost să te lovesc peste mână.
E în regulă, Temperance.
- De unde ştii? - Poate de asta mi-ai urmat sfatul
şi nu te-ai mai schimbat niciodată pentru cineva...
ca să nu mai fii rănită.
Ţi-ai ascuns inima şi ţi-ai folosit creierul.
- Se trezeşte. - Slavă Domnului!
Aşa.
Vrei să nu ne mai sperii, aşa?
Scuze, tată. Te-am luat pe nepregătite?
- Ce e, Max? - Mama ei îmi spunea asta mereu.
- Ce s-a întâmplat? - Ai avut o reacţie la antigenii din sânge.
Nu i-aţi făcut transfuzia corectă?
Nu, am verificat înainte să-i facem transfuzie în timpul operaţiei.
- Nu are niciun sens. - Poate le-aţi încurcat?
- Verificăm mereu de două ori. - Va fi bine, nu?
Facem mai multe teste acum.
Mulţumesc, doctore.
Nu fii aşa îngrijorat.
Booth, eu...
Mă duc să aduc cafea.
Mă întorc.
- Te simţi bine? - Booth, eu...
Ce e?
Nu înţeleg.
Nu ştiu de ce, dar simt că tu mă tot chemi înapoi aici.
Te chem de unde?
Am fost într-un alt loc.
Mama e acolo.
Evident, am halucinaţii...
Sau te ajută.
Te-ai întors. Asta contează.
Chiar crezi că-mi pot vedea mama?
Da.
Bones, te simţi bine?
Vreau să mai dorm puţin.
Ăsta e un glonţ de gheaţă?
Am dat peste o miriadă de probleme
folosind un cartuş tradiţional şi praf de puşcă.
Câte probleme înseamnă "o miriadă"?
Prima. Căldura generată de aprinderea prafului de puşcă
topeşte glonţul înainte să iasă de pe ţeavă.
A doua. Un glonţ de gheaţă e doar o treime mai dens ca plumbul.
Ca gheaţa să penetreze, trebuie să se mişte de trei ori mai repede ca plumbul.
O miriadă înseamnă mult. Pare imposibil.
Doar dacă defineşti "glonţ de gheaţă" ca apă îngheţată
şi "arma" ca o armă.
Eşti gata?
Glonţul de gheaţă e distrus fără să treacă măcar prin silicon.
Da, dar dacă cel ce a tras folosea un proiectil
făcut dintr-o substanţă mai densă ca apa?
Atunci substanţa ar lăsa urme în corp.
- Dacă era făcut din sânge? - Un glonţ din sânge?
Celule roşii centrifugate.
Aşa s-ar explica reacţia de incompatibilitate a drei Brennan.
Da, asta mi-a dat ideea.
Sângele ei a reacţionat cu sângele din glonţ.
Cum ai ţinut celulele roşii suficient de reci ca să rămână stabile?
Le-am îngheţat în azot lichid. Eşti gata?
Şi fără plagă de ieşire.
Sângele din glonţ se dezgheaţă şi se amestecă cu sângele victimei.
Nimeni nu testează sângele de pe podeaua locului crimei pentru ADN sau markeri.
- Doar îl ştergi. - Eşti...!
Cu plăcere.
M-am uitat din nou la radiografiile paznicului.
Eram aşa concentrat pe împuşcătură că nu am văzut asta. Aici.
O fractură cominutivă a craniului pe partea dreaptă.
Sigur simt ceva.
Stai să rad părul.
Rana sigur e făcută antemortem.
Pare veche de cinci sau şase zile.
Cam atunci când s-a certat cu Groot.
Şi e infectată. Trebuie să aflăm de ce.
Rana e adâncă, a trecut chiar prin periost spre os.
Poţi colecta particulele şi puroiul, dr. Edison?
Da.
Sunt nişte aşchii aici.
Părţi a ceva ce străluceşte.
Hodgins va merge pe teren.
Unde e Booth?
A primit un telefon de la Cam legat de caz.
- Sunt stabilă, aşa că i-am zis să meargă. - Am vorbit cu doctorul.
A spus c-ar trebui să te odihneşti.
Doar îmi examinez radiografiile, tată.
Ceea ce înseamnă că nu te odihneşti. Scumpo, de ce nu te relaxezi?
Lasă-i pe Booth şi pe tocilarii de la laborator să facă asta.
Ţi-am adus îngheţată.
Ciocolată cu mentă.
Era preferata ta când erai mică.
Mama o lua de la Parkside Candy.
O împachetau manual.
Booth a spus c-ai văzut-o.
Pe mama ta.
Locus coeruleus din mezencefal
poate secreta noradrenalină stimulat fiind de evenimente traumatice intense.
- Poate afecta percepţia. - Ai murit două minute.
- Te-ai dus undeva. - Nu, tată.
Nu există locul de dincolo.
A întrebat de mine?
M-a salutat?
În vis... da.
Îi e dor de tine.
Eram foarte fericiţi cu toţii, nu?
Mi-e aşa dor de asta.
Aşa dor.
Particulele găsite în rana paznicului
sunt o amestecătură de vopsea aurie şi aşchii de lemn.
- Ai idee ce e? - Da, desigur.
Lemnul e de la un măslin crescut în Creta.
- E specific. - E şi mai bine.
Lemnul e vechi. Analiza spune că din secolul al XII-lea.
- Şi aşchiile sunt de vopsea aurie. - Un artifact de vreun fel?
- E aproape de casă, nu? - Am verificat inventarul Jeffersonian.
Uite aici. Avem o icoană din secolul al XII-lea din Creta
a Arhanghelului Gabriel jos, în depozit, decorată cu aur.
E foarte rară şi foarte, foarte valoroasă.
Booth ar trebui să afle.
Pune-i pe cei de la Antichităţi să verifice artifacte lipsă sau falsuri.
Înregistrările de pe telefonul paznicului arată că ultimul său apel
plasat înainte să moară a fost la o cartelă preplătită.
Probabil îi aparţinea celui care a tras.
Ceea ce înseamnă că trăgătorul, paznicul şi Groot făceau afaceri împreună.
Trăgătorul o scoate din joc pe Bones deoarece el crede că ea
e singura suficient de inteligentă să pună totul cap la cap.
- Probabil o cunoaşte pe dr. Brennan. - Exact.
Pentru că lucrează la Jeffersonian.
- Poftim? - Paznicul,
stinge toate camerele, îl sună pe criminal şi-i spune
că Bones lucrează la Groot, şi e împuşcată în zece minute.
Cel ce e tras sigur era la Jeffersonian.
E singurul artifact din secolul al XII-lea din Creta de la Jeffersonian.
Nimeni nu a fost lovit cu asta.
Nu sunt urme ale unui impact.
Pentru că nu e cea folosită de Groot să-l lovească în cap pe Hal.
Dacă te uiţi de aproape, vei vedea păr de la pensulă.
Am analizat-o la spectrometru.
Se pare că e de la o veveriţă nord-americană.
Să înţeleg că nu erau veveriţe nord-americane în Creta.
E falsă. Cea adevărată lipseşte.
Şi valorează o avere.
Cineva a furat-o şi a înlocuit-o cu asta.
Trebuie să fi fost Hal. A fost o afacere ce a mers prost.
Dr. Batuhan e singurul capabil să restaureze un asemenea artifact.
Îl vezi?
El e şi are icoana adevărată.
Sigur nu vrei să mă ocup de asta singură?
Crezi că sunt prea implicat că a împuşcat-o pe Bones?
- Mă descurc. Doar asta spun. - Nu aş risca o condamnare,
mai ales pe asta, da?
Dr. Batuhan?
Dr. Batuhan, îndepărtaţi-vă de icoană.
- De ce? Ce se întâmplă? - E adevărat
că eşti singurul de aici, de la Jeffersonian,
capabil să restaureze artifacte aşa frumoase ca acesta?
Da, e specialitatea mea.
Ce... Ai idee ce valoroasă e?
De fapt, da.
Îmi spune cineva despre ce e vorba?
Sigur. Credem c-ai fost implicat în furtul icoanei.
L-ai ucis pe Hal Bennett, apoi ai împuşcat-o pe dr. Brennan ca să ascunzi furtul.
E ridicol. Cum să fur ceva ce e aici?
Aşchiile din rănile paznicului se potrivesc.
Sigur asta e icoana cu care a fost lovit Hal Bennett.
- Ce, încerci să ascunzi probele? - Ţi-am găsit falsul în depozit.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
De ce ai un vas Dewar criogenic, dr. Batuhan?
De obicei nu sunt folosite la restaurări, nu?
Îmi cunosc drepturile. Nu trebuie să mai spun nimic.
Da, ar fi perfect
pentru îngheţarea şi păstrarea gloanţelor de sânge.
- Nu poţi umbla fără mandat. - Aşa să fie?
Ştii ce? Toate aparţin de Jeffersonian.
- E doar o pensulă. - Pensulă.
- Poate fi o ţeavă modificată. - Ia te uită.
Perfectă pentru lansarea unui proiectil îngheţat, nu?
Aerul comprimat ţi-ar da suficientă viteză ca să penetreze pielea.
Ar avea loc pe sub halat.
Se pare că vei avea nevoie de un avocat.
Până acum am descoperit 11 artifacte false în depozit
la Jeffersonian, şi pun pariu că mai sunt.
- Nu am auzit întrebarea. - Unuia din cele originale
deja i s-a dat de urmă la un colecţionar privat din München.
- Din nou, nu e nicio întrebare. - Dar e interesant, nu?
De ce nu există documente pentru icoana ce o restaurezi?
- Documentele se pierd mereu. - E convenabil.
Camera asta de supraveghere te arată plecând
din camera de restaurare la 8:33 în noaptea împuşcăturii.
Ia te uită. Ce ai sub halat?
Eu nu văd nimic.
Şi aici te întorci la 8:42.
- Unde ai fost timp de 9 minute? - La toaletă.
De câte ori ai zburat cu avioanele private ale lui Groot anul ăsta?
Clientul meu nu va răspunde la întrebare.
Treaba ta e să-l reprezinţi, nu să-i fii complice.
Mă interoghezi pe mine acum? - Serios?
Paznicul îi duce artifactele lui Groot.
Groot le împachetează să evite vama, apoi tu zbori cu Groot
să le autentifici în faţa cumpărătorilor.
Nu înţelegeţi conceptul unei întrebări, nu?
Ai încercat s-o ucizi pe femeia pe care o iubesc, mama copilului meu. Mare greşeală.
- Dă-i drumul. - Ştim ce ai făcut în München şi ştim
ce ai făcut în laborator, amice.
- Te simţi bine? - Da, sunt bine.
Dacă nu vrei să depun plângere.
Îţi putem reţine clientul pentru 24 de ore.
Conform ceasului meu, am 15.
Şi avocatul tău e groaznic.
Îmi poţi reţine clientul doar dacă mai ai întrebări.
Am întrebări.
Am multe întrebări.
Bones, ce s-a întâmplat?
Nimic. O să fac o operaţie.
- Cele două lucruri se contrazic. - Ai nevoie de probe împotriva lui Batuhan.
- Cele două lucruri nici au legătură. - Ba da.
Proiectilul mi-a străpuns abdomenul
şi a lovit a opta coastă posterioară.
- A lăsat antigeni. - De ce ai nevoie de operaţie?
- Să recuperez antigenii. - Sângele lui Batuhan e în tine?
Vom face o biopsie să testăm.
Atunci vei avea dovezi.
Nu e periculos, nu?
E 100% lipsită de risc.
- Suntem gata, dr. Brennan. - Bine.
Voi fi bine.
E anesteziată.
Mă duc la muncă. Ne vedem diseară.
Nu şi dacă supravieţuiesc procedurii.
Va fi exact ca în acea zi.
Ne vom revedea.
Aşa va fi.
Desigur.
Sfatul pe care ţi-am dat atunci.
Foloseşte-ţi capul. Fii raţională.
Nu-ţi lăsa inima să conducă.
Foloseşte-ţi capul.
Asta ţi-a permis să supravieţuieşti.
Şi aşa a fost,
dar mai am un sfat pentru tine.
E timpul să găseşti o parte din acea fetiţă
pe care ai închis-o aşa adânc.
- De ce? - Pentru că...
nu mai e vorba de supravieţuire.
E vorba de înflorire.
E vorba de trăirea unei vieţi complete.
Dacă asta ar fi real,
ţi-aş spune că te iubesc
şi că mi-e dor de tine.
Spune-i tatălui tău... Spune-i lui Max...
că întotdeauna am ştiut
că primul cadou pe care mi l-a dat era furat.
Nu te mişca, Bones. Uşor.
- Ce s-a întâmplat? - Analiza a fost pozitivă.
Batuhan a fost arestat pentru crimă şi tentativă de crimă.
Cred că mă duc să le spun că eşti în regulă.
- Sunt toţi aici. - Stai. Tată?
Da?
Mama...
Mama ştia că primul cadou pe care i l-ai dat...
mereu a ştiut că a fost furat.
Nimeni nu ştia asta.
În afară de mine.
Nimeni.
Mă bucur să văd că bătrânul rinocer
încă mai poate fi surprins.
Am văzut-o.
A vorbit cu tine?
E o nebunie să cred că a fost adevărat.
Ştii ce, Bones?
E în regulă să fii puţin nebună.
Pot... Te simţi bine?
Scuze. Glumesc.
Hai să ajustăm poziţia.
Traducerea şi adaptarea: Relic (c) Nifty Subtitles Team