Vino aici.
- N-ar trebui să facem asta aici. - De acord.
Trebuie să mergem.
Avem rezervări la Hatfield la 8:00.
Pleacă tu, eu te urmez, şi noaptea ne aparţine.
- O caut pe dr. Saroyan. - Acum?
- Nu iau asta acasă cu mine. Da, acum. - Eu sunt dr. Saroyan.
A fost găsit într-o clădire unde se prelucrează deşeurile medicale.
- Am încercat să sunăm. - Am închis în seara asta.
- A avut o zi lungă. - Şi eu.
Mai ales după ce am văzut asta.
Nu mă văd luând cina în seara asta.
Nici eu.
Cred c-avem nevoie de o vacanţă.
Nu am mai fost plecaţi de când s-a născut Christine.
- Eu da. - Fugeai de poliţie.
Spun doar că noi doi, ca şi cuplu, am merge în vacanţă.
- Ţi-ar plăcea, nu? - Da.
Voiam să vizitez satele din Yangon
ca să studiez caracteristicile lingvistice ale...
Nu, nu, nu. Fără Langoey, sau mai ştiu eu.
Nu... Vorbesc despre plaje şi Mai Tai.
Asta e vacanţă, fără studiat.
Cred că ţi-ar plăcea natura epistemologică a limbii lor...
Nu! Vorbesc despre plajă şi spa,
sex, room service şi trezit târziu.
Asta e vacanţă. Vreau să mă întorc prost.
- Mereu îmi place să învăţ ceva. - Dar să te distrezi, Bones?
- Booth. - Brennan.
- Unde? - Vin.
- Bine, vin. - Un tip într-un butoi?
- Nu am de unde să ştiu dacă e tip. - Sau tipă.
- Vom vorbi despre... - Mongolia.
Spania. Sangria.
- Am fost acolo. - Christine, ajută-mă.
Spune-i mamei că avem nevoie de plaje.
Numele companiei e Lantech Waste Disposal.
- Au 60 de camioane în zonă. - Nu ştiu de unde provin butoaiele?
Nu, le ia pe cele pline, le lasă pe cele goale.
Nu sunt deschise până nu ajung la sediu şi sunt lăsate.
- Şi astea sunt registrele? - Şi rutele.
Îmi va lua săptămâni să trec peste toate firmele cu care au contract.
Ştiu. Mă bucur că nu trebuie să fac eu. Distracţie plăcută.
Nu am putut radiografia interiorul din cauza metalului.
Acum încercăm să ne hotărâm ce s-a întâmplat cu un braţ.
Nu ar fi aşa mult săpun dacă nu ar fi mai mult din victimă înăuntru.
- Sigur e săpun? - Trebuie să fie un fel
de hidroxid pe bază de sare ce a fost turnat în butoi,
dizolvând grăsimea victimei, şi aşa se face săpun.
Presupunând că ucigaşul nu încerca să facă săpun, cred că e doar
o încercare epică eşuată de a scăpa de cadavru.
Distanţa dintre osul semilunar şi a treia falangă
sugerează că victima e bărbat.
Îţi dai seama de asta doar uitându-te la mână?
Extremităţile îţi pot da multe informaţii.
- Acum vei vorbi de mărimea picioarelor? - Un studiu de urologie din 2002 la Londra
arată că nu e nicio legătură între mărimea
penisului unui bărbat şi cât poartă la picior.
A fost un studiu? Puteau doar să sune.
E drăguţ că suntem apropiaţi, dar ar trebui să ne concentrăm asupra victimei.
Poţi stabili timpul morţii bazându-te pe compusul săpunului?
Acum, ştiu doar că ar dura
aproximativ 24 de ore ca produsele chimice
să ne dizolve prietenul de aici până la os.
- E rapid. - Da,
dar adaugă asta la încă 12 până la 24 de ore
ca săpunul să se întărească.
Avem minim 36 până la 48 de ore.
De când victima a fost pusă în butoi?
- Da, e corect. - Şi oasele care încă sunt acolo
se pot descompune şi ele.
- Mă ocup de asta. Eşti gata? - Da.
Asta ar trebui să fie suficient.
Anunţă-mă când oasele sunt curate, dle Vaziri.
Când oasele sunt curate?
Cred că săpunul deja a făcut asta.
BONES Sezonul 8 Episodul 18
Traducerea şi adaptarea: Relic (c) Nifty Subtitles Team
Cavitatea nazală largă a victimei cu forma rotundă a bazei nării
în combinaţie cu aspectul protuberant
al mandibulei sugerează că e negroid.
După forma craniului, probabil are o origine vest africană.
Dacă îmi dai vârsta, m-ar ajuta cu reconstrucţia facială.
Nu există osteofite de natură osteoartritică.
Speram la asta, în ani de zile.
- Între 20 şi 30 de ani. - Sunt zone cu leziuni osoase?
Poate avea cancer osos.
Sau...
avea frambezia?
- Ce e? - E o boală tropicală,
des întâlnită la copiii din Africa Subsahariană.
Victima poate să fi crescut în Africa.
L-ai găsit deja?
Da, nu a fost nevoie de multă reconstrucţie facială.
Nu sunt aşa mulţi africani din vest pe lista persoanelor dispărute.
Symchay Conteh.
24 de ani, dispariţia i-a fost raportată de Alvin James.
FBI caută 117 de Alvin James, dar cred că e un nume fals.
- De ce? - Am verificat raportul
prin programul de analizare a vocii de la NSA şi...
Prietenul meu lipseşte.
- Numele lui e Symchay Conteh. - Cum vă numiţi?
- Alvin James. - Acolo.
Tonul se ridică puţin, ceea ce sugerează că minte.
Am izolat şi zgomotul din spatele lui.
Ce e?
Pare o bucşă îndepărtată... şi o roată umflată.
Benzinărie?
Symchay Conteh, anunţat
de cineva suspicios de la o benzinărie.
Ştiu că e o nebunie, dar deja mă gândesc la prânz.
Dacă nu aş şti deja despre Arastoo şi Cam...
Nu ştii.
Doar eu ştiu, în ceea ce-i priveşte pe Arastoo şi Cam.
- Haide, uită-te la ei. - Ea semnează o cerere.
- Ştii doar pentru că am confirmat eu. - O să-şi dea seama că aş fi ştiut
dacă nu ar fi trebuit să ascund faptul că ştiu deja.
O să fug acum.
Sunt surprinsă că au hainele pe ei.
Symchay e un copil bun.
- Prietenos, liniştit. - Cât de bine îl cunoşti?
Am început să lucrez aici acum trei săptămâni.
Mai mult în timpul zilei când e la muncă,
dar amândoi suntem din Sierra Leone, aşa că...
- Când l-ai văzut ultima dată? - Acum trei zile.
Reparam lumina de pe hol.
- Coleg de cameră? Iubite? - Symchay locuieşte singur.
Restul... nu ştiu nimic de vreo fată.
Mulţumesc.
- Ce crezi? - Nu sunt poze cu părinţii, nimic de mic.
Poza în care era cel mai tânăr, avea 18 ani.
Se concentra să înceapă o nouă viaţă.
Ai observat că nu sunt chestii africane?
Poate încerca să se integreze aici, nu?
Sau... poate că-şi dorea mult să lase-n spate vechea lui viaţă.
Se pare că Symchay a terminat şcoala de bucătari în mai.
- Patul e făcut, dar nu şi canapeaua. - Da.
Tipul de la întreţinere spunea că victima locuia singur.
Îl vizita cineva? Ce sunt acolo, chitanţe?
Duplicate ale unui registru de taxi.
Oricine a fost, nu e niciun semn c-ar fi fost aici.
Bunul samaritean lasă un taximetrist să doarmă pe canapea, apoi e ucis?
Pentru asta am semnat?
Da, o maşină de vase industrială.
Treci rămăşiţele prin ciclul de clătire?
Practic e acoperit de săpun, aşa că da.
Nu va spăla nicio probă?
Filtrul va aduna particulele.
Îmi pare rău că n-am avut parte de seara noastră.
Riscul meseriei.
Măcar am fost aici cu tine.
Ştiu că e greu.
Momentan, să te iubesc e cel mai uşor lucru din viaţa mea.
Aş vrea să mă laud lumii cu asta, dar e doar egoismul meu.
Te aşteptai la asta?
Te poţi aştepta la ceva şi tot să fii dat pe spate
când se întâmplă.
Curat ca lacrima.
Ce te va lăsa Departamentul de Stat să ne spui despre Symchay Conteh?
Symchay Conteh a scăpat din Sierra Leone
în Guineea cam acum 10 ani şi a cerut statut de refugiat.
Avea 14 ani, adică părinţii lui au cerut statut de refugiat?
Nu, era un orfan pe cont propriu. Când a venit în State,
a aplicat şi i s-a dat azil.
Ceea ce înseamnă că un copil de 14 ani se temea pentru viaţa lui acasă.
Era după războiul civil. Copilul s-a descurcat.
După cinci ani, i s-a dat cetăţenie.
- Nu s-a întors în Sierra Leone? - Sweets spunea
că făcea tot ce putea să privească înainte şi nu înapoi.
Cetăţean model. Lucra stabil.
Urăsc să cred că l-a prins din urmă trecutul lui cumva.
- De ce spui asta? - A avut multe slujbe part-time temporare,
dar o sursă de venit a rămas stabilă în tot timpul.
Avea legătură cu Sierra Leone?
Da, era plătit de Wilford Hamilton şi Asociaţii.
- Firmă de avocaţi sau contabili? - Firmă de avocaţi, specializaţi în imigrări.
De ce ar plăti un avocat de imigrări victima şi nu invers?
Mersi, Alex.
Te ajut cum pot cu asta, Booth.
Oamenii vin în ţara asta căutând un nou început.
Dacă cineva se ia de asta, se ia de Statele Unite ale Americii.
- Te pot ajuta? - Agent special FBI Seeley Booth.
Îl caut pe dl Wilford Hamilton.
Cei de la birou spun că azi e aici, face muncă pro bono.
Da, eu sunt Hamilton. Poţi pune deoparte insigna?
- Îi nelinişteşte pe oameni. - E adevărat, Booth.
Unii din copii sau părinţii lor vin din ţări cu regimuri de opresiune militară.
Înţeleg. Am fost în asemenea locuri.
- Bag înapoi insigna. - Nu arăţi a agent FBI.
- Mulţumesc. - Mulţumesc?
Sunt mândră să fiu antropolog judiciar.
- Mândru să fiu un agent FBI. - Antropolog judiciar?
Stai... s-a întâmplat ceva rău?
- Symchay e mort? - Ne poţi spune de unde-l cunoşti?
Da.
Am fost avocatul lui Symchay când a cerut azil,
apoi l-am angajat să ajute alţi refugiaţi să se pună pe picioare.
- Când a murit Symchay? - Acum trei zile.
Cum îi ajuta Symchay pe ceilalţi refugiaţi?
Îi instala, îi ajuta să îşi caute o casă, o slujbă, etcetera.
Nu îl plăteam cu mult.
Ar fi făcut-o oricum gratis.
A avut probleme cu vreun client pe care l-a ajutat?
Nu, toţi îl iubeau pe Symchay.
Vreo problemă în trecutul lui?
Stai puţin.
- Cine e? - Brima Chalobah.
E prieten cu Symchay, a fost deportat în Sierra Leone acum doi ani.
Dacă a fost deportat, de ce mă interesează?
Pentru că s-a întors ilegal în State.
- De unde ştii? - Pentru că a venit aici.
Şi l-a rugat pe Symchay să-l ajute, dar Symchay
i-a spus că nu poate face nimic pentru el
atât timp cât e ilegal în ţară.
- Şi Symchay nu a anunţat poliţia? - Nu.
Niciunul din noi.
Oamenii trebuie să aibă încredere în noi.
Încrederea e posibil să-l fi ucis pe Symchay.
E cazul meu, Alex.
Tu ai deportaţi, imigranţi ilegali, refugiaţi ilegal.
Înseamnă că Statul supraveghează cazul, Booth.
Şi eu sunt Statul.
Ca supraveghetor, ce faci mai exact?
- Mă luminezi? - Îţi spun ce să faci.
Te sfătuiesc... şi tu mă faci să arăt bine.
Aici e dosarul lui Brima.
A fost deportat pentru că aproape a ucis un bărbat într-o bătaie pe stradă.
Avocatul, Hamilton, e sigur că Brima s-a întors în State?
Amprentele confirmă că Brima era colegul de cameră ce dormea pe canapeaua lui Symchay.
E aici ilegal, are un trecut violent.
Poate s-au certat. Brima îl ucide pe Symchay
şi fuge, dar întrebarea e unde?
Zona Baltimore-D.C. are cea mai mare populaţie
de imigranţi din Sierra Leone din State.
Şi se protejează reciproc pentru că ştiu
că să fii trimis înapoi e mai rău ca închisoarea de aici.
- Nimeni nu îl va da în vileag. - Nu-ţi face griji, amice, dai de el.
Şi o să-ţi dau meritele cuvenite.
Nu sunt un om mic.
Am dat de urma companiei de taxi din paginile registrelor
pe care Booth le-a găsit în apartamentul victimei.
Victima sau colegul de cameră lucrau aici?
Brima e aici ilegal şi probabil nu voia să-şi folosească numele real.
După cum ştim, anonimul care a sunat
şi a raportat dispariţia lui Symchay suna dintr-un garaj.
Crezi că era garajul de taxiuri şi Brima a sunat?
Da, Booth crede că e posibil.
- Dacă Brima l-a ucis, de ce l-ar raporta? - Nu ştiu.
De asta am cerut să ne trimită înregistrările de la compania de taxi.
Le pot compara cu apelul la 911,
şi apoi poate aflăm dacă Brima a sunat.
Dle Vaziri.
Nu există remodelare, fracturile costale au avut loc aproape de timpul morţii.
Dar nu ai găsit niciun traumatism sever care să ne dea cauza morţii?
Niciun traumatism destul de serios pe care să-l fi observat.
Nu sunt de acord.
Doar aceste fracturi costale sunt foarte dureroase.
Nu e nimic cu care să nu fi fost obişnuit.
Am catalogat opt traumatisme
remodelate antemortem până acum: o tibie fracturată...
claviculă... mandibulă, toate din copilărie.
Viaţa în Sierra Leone nu era uşoară.
- A fost un război. - Exact.
Deformarea oaselor la nivelul vertebrelor şi la genunchi şi picioare
de la căratul greutăţilor cu picioarele goale.
Da.
Şi asimetria articulaţiei umărului,
cunoscută pentru folosirea curentă a AK-47.
Patul puştii lovind repetat umărul.
Am văzut asta în Guatemala şi Darfur.
Symchay Conteh nu era un simplu refugiat din Sierra Leone.
A fost un copil soldat.
Un băiat învăţat să ucidă.
Cine e victima în acel caz?
Când creşteai în Iran în timpul războiului cu Irak...
Am fost privilegiat. Apărat.
Am avut de-a face cu pene de curent,
resurse alimentare mici şi propagandă.
- Mi-a fost uşor. - Nimănui nu-i e uşor în război.
Nu eu sunt victima aici, dr. Brennan. Aş vrea să mă concentrez pe Symchay.
Conturile bancare ale lui Symchay arată c-a primit
un cec de 1000 de dolari cu o zi înainte să fie ucis.
- La o galerie? - Da.
O galerie cu fotografii pe U Street.
Ironic că era bucătar. Copii soldaţi erau controlaţi prin mâncare.
Dacă nu ucideau, nu mâncau.
A venit aici s-o ia de la capăt şi uite ce s-a întâmplat.
- Chiar am nevoie de o vacanţă. - Vom merge.
Mă gândeam la Paris.
Paris! Da! Aşa mai da.
Catacombele sunt pline cu rămăşiţe umane istorice,
şi sistemul de canalizare e fascinant.
Da, schelete şi rahat.
Bun mod de a strica Parisul, Bones.
- Mâncarea e superbă. - Mi-a pierit pofta de mâncare.
L-ai angajat pe Symchay prin centrul AFP?
Da, şi având în vedere preocuparea mea,
voiam un bucătar din Africa de Vest ca să gătească la deschidere.
A venit cu recomandări.
- Tu ai făcut fotografiile? - Da.
M-am ocupat de războiul din Sierra Leone timp de peste trei ani.
- Probabil n-a fost uşor. - N-a fost.
Mi-a luat zece ani să expun astea.
E slujba mea ca fotograf
să menţin distanţa, să fiu "un observator obiectiv."
E mai simplu de zis, decât de făcut.
E greu şi la slujba ta.
L-ai contactat pe Symchay personal, sau totul s-a făcut prin e-mailuri?
Nu, ne-am întâlnit o dată, am trecut peste meniuri, ca să caute locaţia,
să vedem ce vrea să aducă.
Lucruri de genul.
- Şi asta era acum trei zile? - Da.
Ziua în care a dispărut.
Când îi arătam locul, mi-am dat seama c-am făcut o greşeală.
- Nu înţeleg. - Când a văzut fotografiile, a cedat.
A început să plângă. A căzut în genunchi.
M-am simţit... oribil.
Nu ştia în ce se bagă?
Da, la telefon a zis că se descurcă.
Poate ar fi reuşit, dacă nu vedea asta.
- Ce anume? - Aceea îţi frânge inima.
Am numit-o "Ziua Iniţierii."
Forma craniului, spina nazală anterioară, mandibula.
Copilul soldat din fotografie e Symchay.
Ţii hidroxid de potasiu pe aici?
Da, îl folosesc la developarea fotografiilor cu contrast mare.
Cât ţii în locaţie?
În jur de 450 g.
Ce se întâmplă?
Aici a fost văzut ultima dată Symchay Conteh în viaţă.
Criminalul său a încercat să dizolve
cadavrul în hidroxid de potasiu.
Credeţi că eu l-am ucis?
Fotografia cu el e în centrul spectacolului tău.
Dar eu nu ştiam asta.
Oamenii se schimbă între 7 şi 24 de ani.
Am văzut destule morţi.
Nu vreau să ucid pe nimeni eu însămi.
Ai avut ajutor, dnă Singer?
Sunt veteran, recunosc un sindrom post traumatic.
Da.
Am primit ajutor.
Aveam probleme cu somnul. Visam.
Am intrat în depresie.
Dar am munca mea şi nu am ucis pe nimeni.
Tu poţi spune acelaşi lucru?
Nu pot.
S-ar putea să fi găsit cauza morţii.
Tăietura liniară pe clavicula dreaptă.
Şi mai există
şi fracturi adiacente tăieturii pe partea dreaptă la un capăt.
Există fracturi similare pe partea stângă pe partea opusă tăieturii.
Arată o mişcare de înjunghiere, răsucire.
O baionetă.
Ambele părţi implicate în conflict în Sierra Leone foloseau baionete.
Pune-l pe dr. Hodgins să analizeze tăietura în cazul unor particule
înainte să tragem vreo concluzie.
Ce a acoperit Kimberly
din război erau mai multe zone timp de mai mulţi ani.
Sugerează un acces extraordinar în ambele părţi ale conflictului.
Symchay Conteh vine la galerie,
şi se confruntă cu trecutul său,
un trecut pe care a încercat din răsputeri să-l reprime.
Aşa se explică de ce el ar ataca-o, nu viceversa.
Dacă nu cumva... el ştie ceva despre ea.
- Dar hidroxidul de potasiu? - Am verificat
ce a cumpărat şi nu a luat destul ca să dizolve un cadavru.
Suspectez că, atunci când găseşti refugiatul ilegal, vei găsi criminalul.
Acum vrei să fii agent FBI?
Mă uit la televizor. Pot contribui.
Sau vrei ca tipul rău să nu fie un american, nu?
Serios?
- Ai găsit ceva? - Da.
Ţii minte telefonul ce raporta dispariţia?
Da. Poate venea de la garaj?
L-am comparat cu apelurile la dispecerat
de la compania de taxi şi...
Prietenul meu lipseşte. Numele lui e Symchay Conteh.
- Cum te numeşti? - Alvin James.
Taxiul 297. E la Eastern şi Addisson
după ce am lăsat un client la Benning şi 16th.
- 297? - Corect.
Nu-mi dau seama dacă e aceeaşi voce.
Urechile ne pot păcăli, dar vocile
se potrivesc dincolo de ce auzim noi.
Şoferul taxiului 297 e Brima?
Ştiu doar că taximetristul sigur a sunat la 911.
Şi taxiul e înregistrat pe numele...
...Anthony Johnson.
Când locuiam în New York, era un tip ce locuia mai sus de mine
ce lucra legal pentru o companie de taxiuri,
dar uneori îşi lăsa colegul de cameră să conducă taxiul
ca să meargă 24/7.
Şi colegul nu venise legal. Poate asta se întâmplă aici.
Îi spun lui Booth.
Aici pe stânga.
- Poftim, dle. - Te văd.
Aşa. În sfârşit.
Da.
- E frig afară. - Da. Unde, dle?
- Brima Chalobah? - Nu, dle.
Numele meu e Anthony Johnson.
Numele meu e agent special FBI Seeley Booth.
Ar trebui să vorbim.
Am sunat pentru că mă temeam că i s-a întâmplat ceva lui Symchay.
Nu e nevoie să-ţi spun că ai probleme mari, dle Chalobah.
Nu l-am rănit pe Symchay, era prietenul meu.
Eşti ilegal în ţară... ai un cazier.
Nu am făcut nimic atunci. Doar eram acolo când a început bătaia.
Ce ai păţit la mână?
Când eram mic... la şcoală,
am refuzat să-mi omor profesorul...
aşa că rebelii m-au pus să privesc când ei făceau asta.
Şi apoi ţi-au tăiat mâna.
Sloganul guvernului era "Decizia e în mâinile tale."
Aşa că rebelii ţi-au luat mâna.
- Ticăloşii. - Scuze, dar ştiai despre asta?
Crezi că aş fi ajuns în Departament dacă nu aş fi cel mai bun?
Îţi promit, dle, nu l-am ucis pe Symchay.
Cum puteam să fac asta cu o mână?
Eşti un bărbat puternic, ai fost soldat, îmi pot doar imagina
oamenii pe care i-ai ucis cu o mână.
Symchay era prietenul meu.
Am fost obligat să ucid, dar nu sunt un monstru.
Poate Symchay urma să te denunţe că ai venit ilegal.
- Nu ar face asta niciodată. - Poate a fost un accident.
Poate văzând fotografia pentru prima dată, a declanşat ceva în Symchay.
Vine acasă şi vă certaţi.
- Nu voiai să-l ucizi. - Dar ştia fotografia.
A fost publicată în Freetown Unite,
un ziar al comunităţii, acum cinci ani.
Eşti sigur că Symchay a văzut acea fotografie?
Ca parte a reabilitării, trebuie să înfrunte lucrurile.
Am fost învăţaţi că n-a fost vina noastră,
că trebuie să învăţăm să ne iertăm mai întâi.
Am încercat.
Chiar am încercat.
- Îl cred. - Mi-ar plăcea,
dar... trauma suferită nu dispare niciodată.
- Se poate manifesta subit. - A sunat la poliţie.
- Îşi făcea griji pentru prietenul său. - Da, remuşcări.
Sindromul post traumatic întârziat poate cauza episoade violente
declanşate de evenimente minore. Se cheamă hiperstimulare.
După eveniment, persoana simte regret şi ură de sine.
Sper că e nevinovat. Pentru că nu vreau
să fiu ticălosul care-l trimite înapoi să moară.
Brima nu putea să-l ucidă pe Symchay.
Pare destul de înfricoşător,
şi Booth a spus că un soldat nu ar avea nevoie de ambele mâini...
El ar fi avut. Angela a recreat atacul.
Având în vedere rănile victimei şi Brima,
înălţimea victimei şi diferenţa de greutate, nu putea s-o facă.
Cu ambele mâini, da, dar cu una amputată, nu.
Ţi-ai dat seama ce s-a folosit pentru înjunghierea lui Symchay?
Da şi nu.
Dar mai mult nu.
Rezultatele particulelor arată că arma e de oţel.
Oţel carbon mediu, asta se foloseşte la baionete.
Da, dar nu e mediu.
E cromat şi conţine urme de clorat de potasiu.
- Nu înţeleg. - Nici eu.
Clorat de potasiu?
E un reziduu rămas după ce se trage cu AK-47.
Şi oţelul şi cromul sunt de la un AK?
Da. Rana a fost făcută de un AK-47.
Nu are niciun sens.
Nu poţi tăia clavicula cu patul unui AK-47.
Ai făcut o greşeală, testează din nou.
Înţeleg că eşti supărat, dar nu am greşit aici.
Ai idee prin ce a trecut omul ăsta?
- Da, dar... - N-a fost o copilărie nefericită.
Problema n-a fost că n-a intrat la grădiniţa bună sau că n-a avut tenişi tari.
- Înţeleg. - A fost un iad!
A crescut în iad, Hodgins!
Greşeli şi renunţare, asta nu se poate întâmpla!
Nu renunţ!
Îmi pare rău că nu-ţi plac rezultatele, dar nu am greşit eu aici!
Vrei să te audă tot laboratorul? Pentru că asta se întâmplă.
Nu vreau să vină să mă acuze
că sunt incompetent şi nu îmi pasă.
Tu eşti stagiarul. Eu am "Doctor" în faţa numelui meu.
Nu ştiam că eşti incapabil să faci greşeli!
Poate ar fi bine să mă plec în faţa ta şi să fac ce spui!
Destul. Întoarce-te la muncă, dr. Hodgins.
Dle Vaziri, vino cu mine.
Ce se întâmplă?
- Încerc să rezolv cazul. - Şi crezi
că eşti singurul care poate îndepărtând
cel mai bun personal din ţară?
- O să-mi cer scuze şi mă voi întoarce. - Nu am spus că poţi pleca.
- Sunt şi şefa ta, ţii minte? - Da.
Ce se întâmplă, Arastoo?
Acum nu pari a fi şefa mea.
Vreau să te ajut, vorbeşte cu mine.
Vrei ca toţi să-ţi vadă îngrijorarea?
Nu cred. Aici suntem la serviciu.
Voi fi profesionist. Îmi pare rău pentru comportamentul meu.
Am greşit şi nu se va mai întâmpla.
Dar aş vrea să mă întorc la oase.
M-am trezit şi nu erai acolo.
N-am putut dormi.
- Ce sunt? - Unele fotografii făcute
în America Centrală şi Darfur.
A fost imposibil să-i identific pe toţi.
Şi soldaţii?
Ne ajutau.
Eram recunoscătoare atunci, dar uită-te la ei.
Uită-te la el, Booth. Nu avea mai mult de 15 ani.
I-am mulţumit.
Aveai o slujbă de făcut.
În Afganistan, când vezi băieţi aşa,
îi laşi să lupte?
Era altfel. Era... un protocol.
Trebuia să mă asigur că putea pune arma jos
şi avea o viaţă normală.
Ce e normal într-o zonă de război, Bones?
Nu asta.
Nu putem lăsa asta să fie normal,
chiar dacă sunt de partea noastră.
E 3 dimineaţa, e totul în regulă?
Tu să-mi spui. De ce nu dormi?
Probabil din acelaşi motiv ca voi. Cazul.
Tot nu sunt probe de ajutor?
Hodgins a găsit o armă ce putea fi folosită ca şi cuţit,
dar nu ne duce la nimeni.
Vom examina din nou rămăşiţele,
dar până acum nu avem nimic de valoare.
Suntem siguri doar c-a fost un incident
la galerie ce l-a afectat pe Symchay?
Dar e singurul care ştie ce l-a supărat şi nu e în viaţă ca să ne spună.
- Poate prietenul lui ştie. - Brima?
Ştim că Brima nu l-a ucis, şi ne spunea adevărul, cum că era prietenul lui Symchay.
Au mers la reabilitare împreună după ce au scăpat din Sierra Leone.
O parte din proces e să dezvălui totul.
Crezi că ne poate spune ce l-a supărat pe Symchay la galerie?
Ce altă pistă mai avem?
Dnă Singer, ce faci?
Am evitat expunerea fotografiilor ani de zile, şi am avut dreptate.
Viaţa asta...
viaţa mea...
... e aşa oribilă.
Trebuie să vedem toate fotografiile.
Nu au făcut destul rău?
Cunosc acest băiat. Şi pe el.
Symchay a văzut ceva aici. Brima poate şti ce e.
Sau poate înrăutăţi lucrurile.
Băieţii pe care îi recunoşti sunt şi ei în State?
Nu. El a încercat să fugă, dar a fost prins.
I-au tăiat picioarele şi l-au aruncat în tufişuri.
Şi Amadu...
a fost împuşcat de soldaţii guvernului
în timp ce dormea.
Voiam să ajut.
Credeam că, dacă atrag atenţia
asupra ceea ce se întâmpla...
- Dar nimănui nu-i pasă. - Nouă ne pasă.
Nu!
Nu.
Îl recunoşti şi pe acest băiat?
Nu. Bărbatul!
Dumnezeule.
Omul de serviciu.
- Ce om de serviciu? - Din clădirea lui Symchay.
Nu l-ai văzut niciodată? Acest bărbat,
de aici, îi ştii numele?
E Joseph Mbarga, un general R.U.F., un monstru.
A fost responsabil pentru recrutarea a mii de copii soldaţi.
A dispărut după război. Şi acum e căutat pentru crime de război.
Symchay probabil a ameninţat să-l denunţe.
Sigur e acelaşi om?
- Au trecut ani. - El e.
El e, Bones. El e. E aici.
Vechi criminali de război ca el, nu ne va da nimic.
Booth s-a mai confruntat cu aşa ceva şi înainte.
- Nu sunt cine spui că sunt. - Serios?
Pentru că amprentele spun că eşti Joseph Mbarga.
La fel şi ADN-ul va spune, amice.
Nu sunt expert în asta,
dar am auzit că Mbarga nu a fost niciodată amprentat.
Şi probele ADN au fost distruse în revoluţie.
- Symchay te-a confruntat? - Mă îndoiesc.
Mbarga ar fi un gigant, o figură care nu e vulnerabilă pentru Symchay.
Nu, probabil nu.
Probabil era prea speriat.
Uite ce alegeri ai.
Fie îi mărturiseşti crima,
şi eşti judecat aici, fie te deportăm la Haga,
unde ai de confruntat 17 capete de acuzare pentru crime împotriva omenirii
de care ai fost deja acuzat.
Nu am nimic să-ţi spun.
- Îţi pierzi timpul. - Te-ai gândit vreodată
să faci ceea ce trebuie?
Booth vorbeşte serios? Omul e un monstru.
Booth e un om foarte bun.
Dar îi e greu să accepte ideea
unui om fără morală, indiferent cât de des vede asta.
Numele meu e Tony Dennis.
Documentele mele sunt în ordine.
Sunt aici legal.
Îmi dai drumul sau îmi dai un avocat.
Nu ştiu ce spera să îndeplinească cu asta.
Are un motiv. Mereu are un motiv.
Nu suntem cine spun ei că suntem.
Suntem oameni paşnici ce vor o revoluţie paşnică
la acest război civil dezastruos.
E de la o transmisiune radio pirat
pe care Joseph Mbarga a făcut-o acum 12 ani în Sierra Leone.
Am comparat-o cu vocea bărbatului pe care l-ai interogat azi.
- Şi? - Nu sunt cine spui că sunt.
Nu suntem cine spun ei că suntem.
- Se potrivesc? - Poate că nu sună
la fel iniţial, dar da.
Bărbatul pe care-l ai în arest sigur e Joseph Mbarga.
De asta l-ai interogat.
Nu-ţi păsa ce spune, atât timp cât spunea ceva.
N-o să-l las înapoi în lume dacă am ceva de zis legat de asta.
Te iroseşti în FBI, Booth.
De ce nu vii la Departamentul de Stat? Aş putea aranja asta.
Bărbatul pe care-l avem în arest sigur e Joseph Mbarga.
Dar nu am demonstrat că el l-a ucis pe Symchay.
Nu mai contează, Bones. L-am prins pentru alte 1000 de crime.
Dar investighez crima asta şi am găsit ceva.
O a doua plagă prin înjunghiere la atlasul victimei pe interior.
- A fost înjunghiat de două ori? - Da.
Cu două arme. Similare, dar nu identice.
- Ca un vârf dublu? - Aşa ar avea sens.
O armă cu două tăişuri din oţel cromat ce se potriveşte unei AK-47.
Conform Cărţii lui Isaia,
"Preface-vor săbiile în fiare de pluguri."
Înseamnă să dai armelor întrebuinţări paşnice.
Poate chiar asta s-a întâmplat?
Poate şi-a transformat AK-47 într-o furcă.
Nu o furcă, Booth. O mască tribală africană.
- Pari sigură de asta. - Sunt.
- Am văzut masca. - Ai văzut masca?
Am veşti de la prietenul nostru. Ghici pe cine Joseph Mbarga, Tony Dennis,
a folosit ca avocat la Imigrări?
Wilford Hamilton. Clinica de aici foloseşte
hidroxid de potasiu ca substanţă de curăţat.
E mai mult decât suficientă să umple butoiul.
Tipul ăsta va cădea.
- Uite. - Ce naiba se întâmplă?
Wilford Hamilton, eşti arestat pentru uciderea lui Symchay Conteh.
Acum vei spune că eşti nevinovat?
- Sunt nevinovat. - Booth?
E sânge pe coarne, cât şi pe firele din spate.
Ţi-ai tăiat degeţelul în firele de acolo?
- E neglijent. - Acum o lună când am agăţat masca.
Spectroscopia cu infraroşu va arăta că petele tale de sânge
şi ale lui Symchay sunt simultane.
Symchay a venit şi ţi-a spus că omul de serviciu e Joseph Mbarga.
- A avut încredere în tine. - L-ai ucis
pentru că nu voiai să fii dat în vileag c-ai ascuns un criminal de război.
Care era următorul joc? Vei spune că să iei banii
de la cineva rău ca Mbarga merită preţul
pentru că ţinea centrul de refugiaţi deschis?
Greşeşti, ticălosule. Greşeşti cumplit!
- Calmează-te. L-am prins, da? - Nu sunt poliţist, Booth.
- Sper să mori în închisoare. - Sunt de acord cu dl Radziwill.
De fapt, vreau să-l văd cum trece prin tot procesul.
...a ucis pe cineva.
Dar noi? Ce spune?
Ce limbă vorbesc majoritatea oamenilor de aici?
- Engleză. - Engleza e limba oficială,
dar Krio e limba naţională de facto.
De ce?
Sunt speriaţi. Sunt refugiaţi
ce văd omul care credeau că-i ajută fiind arestat.
Omul a fost arestat nu pentru că vă ajuta pe voi.
A fost arestat pentru că v-a trădat.
Ce a zis ea. Asta era Krio?
- Ce ai zis despre mine? - Mulţumesc.
- Ce le-ai promis?
- Mulţumesc. - Dumnezeule.
Ce ai zis?!
Ai terminat?
Aproape.
Trebuie să-ţi explic ceva.
Am experienţă cu copiii soldat de cealaltă parte.
Erau 96.000 de copii soldaţi în timpul primului război din Golf.
Ai spus c-ai fost privilegiat.
Am fost. Dar au fost alţii.
- Vărul meu. - Nu trebuie să-mi spui.
Vreau.
Vărul meu a fost luat.
Am văzut asta.
Nu puteam face nimic.
Şi tu erai un copil.
Farid a murit.
Suntem la serviciu.
Nu contează.
Ne va vedea cineva.
Prea târziu, Arastoo.
Acum sigur mi-aş fi dat seama.
De ce se îmbrăţişează Cam şi Arastoo?
Arastoo şi cu mine, noi...
Când sunt la serviciu,
o voi numi pe femeie dr. Saroyan,
şi ea-mi va spune dl Vaziri...
- Dar când nu suntem la muncă... - Când nu suntem la muncă...
De ce contează cum vă spuneţi?
Exact.
Înţeleg. E simbolic.
Cum toate numele sunt în esenţă.
Nu vei vedea nicio probă că eu şi Cam suntem mai mult decât colegi.
- Ar trebui să aplaudăm sau ceva? - Nu, dr. Hodgins.
Pentru că suntem la serviciu.
Serios, dr. Hodgins, trebuie să înveţi să vezi
indicatorii sociali subtili.
Da, da.
Cred că sunt un romantic.
Sunt mândru de voi.
Un cuplu ce arată bine.
Unde vă duceţi? Scumpo?
E foarte ciudat că n-am observat
că stagiarul meu şi Cam erau împreună.
Trebuie să-l concediez pe dl Vaziri?
Nu, nu, nu e... Ce e?
- Am o idee genială. - Mereu ai o idee genială.
Mulţumesc. E vorba despre vacanţa noastră.
Grozav, vacanţa noastră. Ia uite, mergem la...
- Toe-Chew? - Tho Chau. Tho Chau.
Golful Thailandei? Doamne.
Tho Chau a fost un teritoriu contestat
între Cambodgia şi Vietnam de secole.
Multe bătălii, masacre, gropi comune,
istorie, o aventură fascinantă.
- Îţi place aventura, nu? - Sună fascinant.
Spui asta doar să-mi fii pe plac?
Nu. Dacă eşti fericită, şi eu sunt, e vacanţa noastră.
- Se poate naviga. - Naviga?
Şi scufundări şi pescuit.
- Pescuit? - Şi...
Ia uite. Asta e o plajă?
Da, cu un bar. Băutura locală se cheamă bia hoi,
şi nu e monitorizată de nicio agenţie de sănătate.
- Bia hoi? - Bia hoi.
- Toe-choe, asta e. - Tho Chau.
- Ai găsit paradisul. - Da, paradisul.
Cimitire comune pentru mine şi o plajă cu băutură pentru tine.
- E şi room service? - Nu ştiu.
Ce e asta? E şi un doc.
Traducerea şi adaptarea: Relic (c) Nifty Subtitles Team
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro