La stânga. Opreşte-te acolo!
- Lasă jos braţul. - Nu ştiu ce fac!
Grozav. Puţin mai sus.
N-ar trebui să fac asta, mătuşă Alice.
Nu am nici permis de conducere.
Dacă vei sta cu mine, o să-ţi câştigi banii.
Acum foloseşte mânerul din dreapta ca să ridici greutatea.
Nu e... Dale! La dreapta!
Încerc!
Asta e. Ridică-l.
Ce naiba faci, Dale?
- Nu ştiu. - La dreapta!
Dumnezeule. Nu pot... Nu pot face asta, îmi pare rău.
- Îmi pare rău! - Unde te duci?
Eşti în belele mari! Ia asta de pe mine, Dale!
Ia asta de pe mine acum!
Ce naiba e? Dumnezeule!
Închide şantierul. Vin acolo în zece minute.
Trebuie să merg la Jeffersonian, s-o iau pe Bones.
Îmi pare rău, dnă.
Cred că aţi greşit biroul. Avem o programare?
Dr. Sweets mi-a spus să te aştept aici.
Mamă.
Nu ştiam dacă-ţi vei aminti de mine.
Cât timp a trecut? 25 de ani?
E incredibil.
Ştiu.
Şi au fost 24 de ani, mamă, nu 25.
Mereu vedeai partea bună a lucrurilor.
Cred că ar trebui să încep prin a-mi cere iertare.
Nu. Nu e nevoie.
Ştiu prin ce ai trecut. Mă bucur să te văd.
Dar ar fi trebuit să te caut.
Doar că au trecut aşa mulţi ani,
şi bunicul tău ţi-a fost părinte şi eu...
Am crezut că poate mă urăşti.
Nu te-am urât, mamă.
Mi-a fost dor de tine.
Scumpule.
Am citit în ziar despre una din arestările tale.
Şi am spus că mereu am ştiut că vei fi cineva special când te faci mare.
Eşti bunică deja de două ori.
Sunt bunică?
Sunt prea tânără ca să fiu bunică.
Îmi pare rău, mamă. Am un caz la care trebuie să ajung.
Bine, nu-ţi face griji.
Îţi dau numărul de telefon de la hotel, şi apoi...
Nu, nu, mamă. Nu vei sta la hotel.
Vei sta la noi acasă.
Uite aici adresa.
De data asta, nu te las să pleci.
Mamă.
Ne vedem mai târziu, mamă.
- Şi eşti fericit s-o vezi? - Normal că sunt.
- E mama mea. - Te-a abandonat, Booth.
Acum parcă eşti Sweets.
De sub ce stâncă s-a strecurat tipul ăsta?
Ar fi mai amuzant dacă nu ar fi vorba de un om.
Victima a căzut de pe un excavator, şi ce a rămas i-a zdrobit craniul.
Booth e într-o pasă bună pentru că mama sa s-a întors
după ce l-a abandonat acum 25 de ani.
24 de ani. Şi n-o spune aşa.
Asta sigur e... complicat.
Nu, e grozav. Ţine-te de analizat cadavrul.
Secţiunea asta a craniului arată că e bărbat.
Dimensiunile arcadei dentare indică rasa caucaziană.
Uniforma e făcută din polibenzimidazol.
Gândeşte-te că victima era pompier.
Acum m-am supărat.
Fragmentele craniene arată semne ale rozătoarelor.
Şi bazându-mă pe ţesut şi pe temperatura ambientală,
aş zice că e mort de patru zile.
Cam atunci a fost demolată clădirea.
Poate fi un inspector ce verifica pentru ultima oară locul.
O să verific la staţiile locale să mă asigur că nu lipseşte nimeni.
De fapt, nu sunt aşa sigur că victima era pompier.
Ştii ce? Nu sunt stagiar, dar sigur uniforma îl dă de gol.
La fel şi asta. Pantaloni Velcro şi tanga.
Fie şobolanii i-au mâncat lenjeria, fie victima era stripper.
Bones, hai să nu-i spunem mamei despre el, da?
- De ce? - Serios?
BONES Sezonul 8 Episodul 22
Traducerea şi adaptarea: Relic (c) Nifty Subtitles
O să asamblez zile întregi la tipul ăsta.
Craniul lui n-a avut nicio şansă în faţa blocului de beton.
Cât ghinion să ai să cadă de două ori clădirea pe tine?
Slujba noastră nu e să speculăm nivelul ghinionului acestui om.
Slujba noastră e să-i aflăm identitatea.
Ceea ce nu va fi uşor, din moment ce pare să fi călcat cu faţa pe o mină.
După gradul de osificare a epifizei claviculei sternale, victima avea 25 de ani.
Ceea ce se potriveşte cu teoria dansatorului exotic,
cum un procent mare de bărbaţi profesează ca să-şi plătească facultatea.
Asta nu aşteptam de la tine.
Am scris o lucrare de antropologie la doctorat despre asta.
Oamenii care se dezbracă pentru plăcerea celorlalţi sunt fascinanţi.
- Da, cam asta e ideea. - În timp ce femeile s-au dezbrăcat
timp de milenii, dar abia prin 1970
femeile s-au bucurat public că bărbaţii se dezbracă pentru ele.
De când a însemnat putere să-i bagi bani unui bărbat în pantaloni?
În anii '70. Am spus asta deja.
Ar trebui să fii mai atentă.
Dar ce făcea un stripper într-o clădire ce urma să fie demolată?
Lipsa prafului şi a ipsosului în faringele posterior
sugerează că era mort înainte de prăbuşirea clădirii.
Cineva a târât cadavrul victimei
în clădire, ştiind că va fi demolată.
Frumos mod de a scăpa de un cadavru.
- Ia uită-te aici. - Un implant de gambă.
Ca stripper, şi-ar dori un corp atrăgător.
Norocul nostru că-i păsa de slujbă.
Numărul de serie de pe implant ar trebui să ne dea
identitatea victimei.
Bine lucrat, dle Bray.
Mama ta pare drăguţă.
- Niciun "dar"? - Nu, probabil e complicat,
să reiei relaţia după aşa mult timp, dar e impresionant că sunteţi deschişi.
Mă bucur pentru tine.
Le poţi spune şi celorlalţi?
Ce? Eşti defensiv? Ai dubii?
Eşti aici să-mi vorbeşti de caz, sau doar să mă enervezi?
Normal că despre caz.
Decizia criminalului de a folosi o clădire
gata de demolare ca loc de abandonare,
expus... anticipat...
Nu am nimic. Voiam să vorbim despre mama ta.
Bun, nu ai nimic. Pa.
- Dacă vrei să vorbim... - Nu vreau.
Grozav.
E grozav. Mulţumesc.
L-am identificat. Numele victimei e Jack Spindler.
I-a fost raportată dispariţia ieri de şeful lui de la Duncore Investments.
Stripperul avea o a doua slujbă ca broker?
El e?
Ce e cu banii?
- Mă scoţi în oraş? - Nu, i-am găsit în hainele victimei.
Sunt mai mult bancnote mici. Sunt cam 100 de dolari.
Probabil a fost ucis după un spectacol.
Dacă aflăm la ce servicii lucra,
ne-ar putea spune unde a avut ultima reprezentaţie.
- De aici bărbaţii dezbrăcaţi de pe ecran? - Niciunul nu foloseşte numele real,
şi nu pare să fi lucrat pentru alte agenţii.
Probabil încerca să-şi ţină secretă cealaltă slujbă de şefii de la Duncore.
Cred că e greu să trăieşti cu 100 de dolari din bacşiş.
Stai puţin.
Când stripperii primesc bacşiş, de obicei primesc mai mult decât o bancnotă, nu?
De ce? Te gândeşti la amprente?
Pentru că pot fi sute pe fiecare bancnotă.
Da, dar dacă găsim aceeaşi amprentă pe mai multe bancnote,
ne va spune cine i-a dat banii în noaptea în care a murit.
Dacă aş avea bani ce nu au legătură cu crima acum asupra mea,
i-aş băga în acei pantaloni.
Da? Adică în ăştia?
- Vine. - Scumpule...
- Soţul tău e mai bun ca tipii ăia. - Îmi place!
Unde ai avut spectacole?
Prin ţară cam 20 de ani.
Am avut unul la hotelul Carlyle.
- Celor de la Daily News le-a plăcut. - Şi de ce nu, mamă?
- Ai o voce grozavă. - Mereu ţi-a lipsit urechea muzicală.
Cum ai ajuns în Atlantic City?
Cam acum patru ani...
Reggie, cântăreţul meu la pian, un tip drăguţ, cred că ţi-ar plăcea,
s-a hotărât să deschidă un club şi m-a rugat să mă alătur.
- Reggie. - Da, Reggie.
Trebuie să-ţi spun.
Cred că ai o casă frumoasă.
E şi casa ta acum. Uşa e mereu deschisă.
- Îţi aminteşti de "The Continental"? - Nu aşa mult ca tine.
Uite-l.
Mai ştii când te învăţam să dansezi, iar tatăl tău se enerva?
Şi tu doar râdeai.
- Tu râdeai. - Nu vreau să vorbesc despre tata.
Bine. Pentru că s-a terminat.
S-a terminat. Uite câte ai realizat.
Hai, uită-te la mine.
Am câştigat, scumpule.
Ai dreptate, aşa e.
Cineva voia să-ţi ureze noapte bună.
- Uită-te la micuţa asta. - Da.
Credeam că Booth e micuţul tău.
Era, la fel şi fratele lui, dar nu poţi avea prea mulţi.
Sunt prea bătrân pentru asta. Ea poate fi micuţa doctoră.
- E adevărat. - Tu poţi fi bunica micuţă.
Drăguţ.
Probabil ţi-a fost greu să fugi de lângă copiii tăi.
- Bones, ne simţeam bine aici. - E clar că a trebuit.
Probabil traumatismul de la nivelul marelui trohanter şi capului femural
a fost rezultatul unei bătăi.
Probabil a fost grav dacă ai şchiopătat după toţi aceşti ani.
Dacă vorbeşti despre coapsa mea, da, am fost împinsă pe scări.
Şi nu mi se va mai întâmpla asta niciodată.
Dar ştiam că trebuie să plec.
M-am învinovăţit în toţi anii ăştia.
Dar văzând ce are aici, şi ce i-ai dăruit...
Am ştiut că e puternic.
Şi aveam dreptate.
Aşa e.
- E cel mai puternic bărbat pe care-l ştiu. - Îţi aminteşti cântecul?
Pe care ţi-l cântam înainte de culcare?
- Nu cel cu maimuţa. - Ba da.
Cinci maimuţici Săreau în pat
Una a căzut şi s-a lovit la cap
Mama a chemat doctorul, şi doctorul a spus
Fără maimuţe ce sar în pat
Patru maimuţici Săreau în pat
Una a căzut şi s-a lovit la cap
Mama a chemat doctorul, şi doctorul a spus
Fără maimuţe ce sar în pat
Trei maimuţici Săreau...
I-ai raportat dispariţia lui Jack acum două zile, nu, dle Harrison?
Da, l-am raportat. Spindler n-a lipsit niciodată de la serviciu,
aşa că, atunci când n-am putut da de el, ştiam că ceva s-a întâmplat.
- Era un angajat bun? - Lucra cel mai mult.
Tipul a adus cinci milioane în conturi noi cât încă era în training.
Se pare că era responsabil pentru mulţi clienţi.
Sigur nu ar fi fericiţi dacă ar pierde ceva din acei bani.
Noi nu le pierdem banii clienţilor. Dar cum condiţiile pieţei
sunt aşa cum sunt, anumite fluctuaţii pot cauza o scădere...
E grozav. O să am nevoie de computerul lui şi de lista clienţilor.
Sigur. O s-o rog pe asistentă să le aducă.
Grozav. Ştii că era stripper, nu?
Spindler? Greşeşti.
Tipul făcea bani serioşi la firmă,
nu avea nevoie să... se dezbrace.
Nu, e adevărat, era stripper. Şi ca şef al lui, sunt surprins că nu ştii.
Îmi păsa doar de câţi bani aduce.
Mă întreb cum ar reacţiona şeful tău dacă ar afla că ai angajat un stripper.
- Nu-mi place unde duce discuţia. - Nici nu-mi imaginam.
- Dar am terminat pentru moment. - Sigur.
Am ceva cunoştinţe în pensiile guvernamentale.
Ţi-aş putea mări veniturile dacă m-ai lăsa să investesc o parte...
Am terminat pe moment. Lasă legitimaţia pe birou.
Bine.
Nu înţeleg. Aveam şi cinci dolari în portofel,
dar nici atunci nu m-aş fi dezbrăcat pentru bani.
După structura ta robustă şi musculoasă,
şi trăsăturile simetrice, poţi avea un venit bun ca dansator exotic.
Atunci am pierdut mulţi bani pe şcoala doctorală.
Victima era un om educat şi avea o profesie de succes.
Încerci să mă faci să mă dezbrac, dr. B?
Spun doar că înţeleg impulsul.
E un mod de a proiecta puterea şi fertilitatea.
Se pare că implanturile de gambe nu erau singurele proceduri chirurgicale ale sale.
Capătul proximal al tibiei a fost secţionat şi reataşat.
Asta dovedeşte existenţa unei osteotomii la acest nivel.
Conform remodelării, a făcut operaţia cu ani în urmă.
Probabil suferea de boala Blount.
E întâlnită la copiii cu greutate mare.
Atunci mă gândesc că n-a început de mic să se dezbrace.
Nu profesional cel puţin.
Se vede că tipul se iubea.
- Cred că şi altcineva. - Se pare că avea o iubită.
Fluidul vaginal găsit de Hodgins pe lenjeria sa
probabil nu va da niciun rezultat.
- Cum merg lucrurile cu mama ta? - E grozav.
- Ea şi Bones se înţeleg. - E grozav.
- Şi Christine.
- Se iubesc. - O întrebare.
Din moment ce pare aşa de bine. Eşti în FBI.
- Îi puteai da de urmă oricând. - Da, aş fi putut.
Dar m-am gândit că mă va găsi ea pe mine când era timpul.
Şi a venit timpul şi m-a găsit.
Da.
Dr. Brennan a spus că victima era grasă când era copil.
Spune că de asta a fost ucis?
Spun că trecutul lui putea explica de ce are atâtea oglinzi.
Spindler avea probleme de imagine.
Dezbrăcându-se, în sfârşit putea dobândi
acceptarea şi atenţia de care avea nevoie.
- E un mesaj. - Nu ai nevoie de parolă?
E un mesaj, nu toţi folosesc 1-2-3-4?
Eu da, dar acum o voi schimba.
- Aveţi un mesaj. - Jack, unde naiba eşti?
N-o să mai accept asta, ticălosule.
Jur, dacă aflu că iar mă înşeli, eşti terminat.
Se pare că primea atenţie de la cineva.
- Nu pare fericită. - Nu.
Scrie aici că tatăl tău e Andrew Mineta?
Fondatorul Atlantis Airlines?
De ce se întâlneşte o fată ca tine cu un stripper?
Nu eşti un psiholog foarte bun, nu?
- Poftim? - După al meu, e simplu.
E o încercare pasiv-agresivă de a primi atenţia tatălui meu.
- Urmezi o terapie. - De opt ani.
Am auzit mesajul pe care i l-ai lăsat lui Jack în noaptea în care a murit.
Mesajul nu înseamnă nimic, mereu ne certam.
Atunci spui că e o coincidenţă că l-ai ameninţat şi acum e mort?
Nu există coincidenţe.
Sigur şi psihiatrul tău ţi-a spus asta.
Nu voiam să-l omor pe Jack, doar cariera sa.
Dacă Duncore afla că se dezbracă, Jack s-ar fi sinucis.
Crezi că asta-şi dorea tatăl tău?
Când Jack încerca să fie promovat, mi-a convins familia să investească 1 milion
ca să treacă de pragul de 5 milioane.
Atunci dezaprobarea tatălui tău era garantată.
- Probabil era greu emoţional. - Sigmund.
Am fost avertizată că Jack era interesat doar de el.
Dar era fermecător. Şi avea abdomenul ăla.
Tatăl tău te-a avertizat?
Nu, unul din prietenii lui Jack.
- Storm. - Storm? Storm ce?
Doar Storm. Cum e Cher.
L-a ajutat pe Jack să devină stripper când Jack era falit.
Jack l-a răsplătit furându-i clienţii.
Storm l-a confruntat pe Jack legat de asta?
S-au certat serios la sală acum două săptămâni.
Dar Jack a spus că acum se înţeleg.
- Şi l-ai crezut? - Da.
Dar timp de luni de zile am crezut şi că nu mă înşela.
Am terminat?
Am o programare cu psihiatrul la 2:00.
De ce ai vrut să ne vedem aici?
Când erai mic, îţi plăcea să vii aici.
- Te făcea fericit. - Îmi amintesc.
Îţi plăcea acea tablă de şah.
Îţi plăcea să fii calul.
Da, îmi amintesc că-mi spuneai că trebuie să protejez
regele şi regina de tipii răi.
Da, şi acum faci asta cu adevărat la FBI.
Ce facem, ne aducem aminte de vremurile bune?
Nu, am nişte veşti.
Şi m-am gândit că e un loc bun să-ţi spun.
- Sper că veşti bune. - Veşti foarte bune.
Îţi aminteşti tipul de care-ţi spuneam seara trecută?
- Reggie, cel care cânta la pian. - Ne căsătorim.
Şi vei avea şi un frate şi o soră.
- Ce? - Copiii lui Reggie. Sunt grozavi.
O să-ţi placă de ei.
Şi vreau să mă conduci tu la altar, Seeley.
Îmi pare rău, ai fost mama... copiilor lui?
Da, suntem împreună de ceva timp,
şi erau la o vârstă când aveau nevoie de o mamă.
- Ca mine şi ca Jared. - Haide.
- Nu e aşa, Seeley. - Credeam că nu te descurci cu o familie.
- Dar cred că era vorba doar de a noastră. - Nu a fost aşa.
Te-am iertat. Te-am iertat în toţi anii ăştia.
Dar ştii ce, cred că era doar să mă simt eu bine.
- M-am gândit la tine zi de zi! - La ce te gândeai, mamă?
Dădeai vina pe noi pentru bătăi?
De asta nu te mai puteai întoarce să ne vezi?
- Vorbeşti prostii. - Prostii?
Te-ai întors să-ţi dau aprobarea
pentru noua ta viaţă ca să nu te simţi vinovată.
Au trecut 24 de ani, simte-te vinovată.
A fost o greşeală.
Da, una mare.
Îmi iau lucrurile şi mă mut la hotel.
E cea mai bună decizie pe care ai luat-o de mult timp.
ADN-ul găsit la fluidul vaginal nu a fost concludent.
Nu am găsit nimic, pentru că ADN-ul victimei l-a contaminat.
- Ai găsit ceva? - Am fotografiat
şi scanat bancnotele găsite de Hodgins şi verific dacă sunt amprente.
Aceeaşi amprentă pe mai multe din ele ar trebui să arate cine a dat bancnotele.
Doar câteva bancnote de cinci şi de zece.
Mă întreb ce-a trebuit să facă ca să le câştige.
Asta probabil a avut mai mult de-a face cu cel care a dat bacşişul.
- Tot din cercetarea ta? - Da, am descoperit să tind
să dau un bacşiş generos când sunt la ovulaţie.
Pentru cineva care face economii,
să aducă doar bancnote mici când e la ovulaţie.
Am înţeles. Ai găsit vreo amprentă?
Din păcate, majoritatea bancnotelor
au fost băgate în acelaşi ulei de cocos cu care era şi el dat.
Pare a fi un nu.
Dar cred c-am găsit ceva mai bun decât o amprentă.
- Observi ceva? - Pare c-a fost rulată recent.
- Cocaină? - Exact.
Dacă bancnota a fost în nasul cuiva, celulele epiteliale
ne pot da ADN-ul lui necontaminat.
- Îmi pare rău, Booth. - Ştii ce?
E vina mea, toţi m-au avertizat că era prea frumos ca să fie adevărat.
- Poate nu a explicat cum trebuie. - Bones, eşti o persoană bună,
cea mai bună, dar nu am nevoie de nimeni
ca să-mbunătăţească... situaţia, da?
- Nu asta fac. Doar cred... - Mergi mai departe.
Sunt bine. Eram bine şi înainte, o să fiu şi acum.
- Hai să vorbim despre caz. - Sigur.
- Apreciez asta. - Ai dat de urma lui Storm?
Tipul locuieşte într-o rulotă. Am dat-o în urmărire de dimineaţă.
Crezi c-ar fi dispus să ucidă pentru că victima i-a furat clienţii?
Sweets spune că probabil nu e vorba de bani, ci despre orgoliu.
Îmbătrâneşte şi nu mai arată aşa bine.
Sigur Sweets a spus, că, dacă Storm nu mai ştia ce să facă,
s-ar fi răzbunat pe persoana pe care o vedea ca ameninţare.
- În cazul nostru, victima. - Exact asta a spus.
Ceea ce demonstrează că orice persoană poate să-şi dea seama cine e psihopat.
Am găsit ceva. Rulota lui Storm e parcată în Arlington.
- Te-ai gândit vreodată să fii stripper? - Serios? Nu.
Ai o personalitate fascinantă şi un fizic minunat.
- Şi tu, dar nu ai face asta. - Am făcut-o.
- Ce? - Pentru lucrarea mea.
Nu aş fi om de ştiinţă dacă nu aş fi făcut-o.
- Ai fost stripperiţă? - S-a întâmplat o dată.
Am prea multe pe cap acum. N-am nevoie s-aud asta, Bones.
Am folosit evantaie mari. Ţi-ar fi plăcut.
Hai să le stricăm petrecerea, da?
- A fost... - Mai lasă-mă cu evantaiele.
- ...influenţă burlescă. - Grozav.
A fost o tachinare.
Linişte, toată lumea!
Magic Mike, pune-ţi hainele pe tine.
- FBI. Hai să mergem. - Super! Încă un stripper!
Nu sunt încă un stripper! Sunt de la FBI!
Sigur că da. De asta ai o cataramă cu "Cocky".
- Ţi-am spus că eşti atrăgător. - Cine v-a trimis aici?! E spectacolul meu!
Prietenul tău, Jack Spindler, a fost găsit mort, amice.
Craniul său a fost zdrobit şi e de nerecunoscut.
Dumnezeule.
Stripperii chiar au poveşti elaborate.
Serios?
"Ofiţer Storm. Poliţia metropolitană."
Te pot aresta că te-ai dat drept poliţist.
O să arestezi şi copiii de Halloween?
N-aş face pe deşteptul în locul tău. Nu când eşti suspectat de crimă.
Jack era prietenul meu. De ce l-aş ucide?
Ştim că v-aţi certat acum două săptămâni.
Jack mi-a furat nişte clienţi, aşa că ne-am certat.
Sunt urmele unei fracturi la capătul distal
al metacarpianului IV de la mâna dreaptă a lui Jack.
Ce naiba spune?
N-am idee, dar avem dovezi că a fost mai mult decât o ceartă.
L-am lovit de câteva ori, ca să ştie să nu-mi mai ia clienţii.
Dar weekendul trecut?
Sâmbetele sunt cele mai profitabile pentru stripperi.
Nu l-am văzut.
Nu e ca şi cum am fi fost la cuţite.
Da, pentru că ce înseamnă câteva chestii distale rupte între prieteni?
- Nu are niciun sens, Booth. - Înţelege ideea.
Ne-am împăcat. Jack ştia că am nevoie de bani,
aşa că mi-a aranjat câteva spectacole de care nu avea timp cu slujba sa.
Sunaţi acolo unde m-aţi găsit.
Sărbătorita vă va spune că Jack m-a recomandat.
Avem probe că Jack întreţinuse relaţii sexuale când a murit.
Pentru el, erau beneficiile slujbei.
L-am avertizat că nu e bine, e chiar periculos,
dacă afla prietenul sau soţul greşit.
Oficial, avem cauza morţii.
O lovitură cu un obiect ascuţit la nivelul părţii posterioare a vertebrei cervicale C3.
O tăietură în formă de V la un unghi aproape perfect de 90 de grade.
Impactul a cauzat o contuzie serioasă la coloana vertebrală.
- Nu poţi trăi fără coloană. - Da.
- Sunt urme în rană. - De asta sunt aici.
E mult aici, omule.
Fulgii ăştia de metal par să fie aluminiu.
Fibrele par să fie un polimer sintetic.
Şi... bingo.
Asta e antena şi aripa dreaptă a Cimex Hemipterus.
- E o ploşniţă. - Găsită în rana în formă de V.
Da, da. Ştim deja că victima se certase.
Dacă e lovit cu pumnul, cade pe spate,
şi se loveşte cu gâtul de colţul patului.
- Sunt fibre de la aşternut. - Pe care erau ploşniţe.
Poate victima chiar a fost prinsă în pat cu iubita altuia.
- Seeley? - Sunt ocupat.
Nu va dura mult şi apoi voi pleca.
Înţeleg ce simţi.
Şi eu probabil m-aş simţi la fel.
Dar copiii îşi cred părinţii zei,
aşa că vă dezamăgim.
- Nu vreau să aud asta. - Ba da.
Nu sunt un zeu, Seeley.
Sunt un om ca oricare altul.
Am făcut greşeli mari.
Ar fi trebuit să acţionez altfel când am venit aici.
Şi nu pot spune nimic care să te facă să mă ierţi.
Dar cu siguranţă eu o să mă iert, pentru că nu mi-a mai rămas mult timp.
Am dreptul să încerc şi să fiu fericită, chiar dacă doar pentru puţin timp.
Reggie e un om bun.
N-ar ridica un deget în faţa mea.
Şi am avut nevoie de mult curaj ca să-ţi împărtăşesc asta.
Pentru că... îmi doream
să guşti puţin din fericirea mea,
pentru că am impresia că te-am făcut doar să simţi suferinţa.
Asta nu puteam îndura.
Tot ce ţi-am făcut.
Îmi doresc să fi făcut altfel? Da.
Dar nu pot da timpul înapoi.
Şi, se pare că nici tu.
Aceste ultime două zile...
...o să le iau cu mine.
Nu ţi le pot da înapoi.
La revedere, Seeley.
I-am verificat computerul lui Jack.
Vreo urmă de clienţi nemulţumiţi?
Nu, toţi fericiţi. Foarte fericiţi.
M-am concentrat pe investiţiile făcute de Jack
pentru clienţii Duncore din ultimele şase luni.
- Şeful lui spune că e bun la ce face. - Da, aşa se pare acum.
Deşi sunt multe date de parcurs.
Sunt multe e-mailuri de la şeful lui care-l presează să lucreze mai bine.
E foarte stresant. Poate ca stripper se relaxa.
Vorbind de stres, ce face Booth?
Credeam că va fi bine.
Părea fericit s-o revadă
şi ca Christine să-şi cunoască bunica.
- Nu e aşa bine. - Nu.
Îmi plăcea de ea.
Dar nu cred că pot spune asta, nu acum.
Poate exact asta ar trebui să spui.
Am găsit ceva. Pui pe ecran?
ADN din celulele epiteliale de pe bancnotă
îi aparţin lui Cynthia White, 24 de ani.
Poliţia a intervenit într-o ceartă dintre ea şi logodnicul ei în noaptea petrecerii.
Da, şi celulele ei epiteliale
se potrivesc cu ADN-ul parţial din lichidul vaginal.
El e logodnicul ei
care a fost arestat şi eliberat pentru ultraj.
Logodnicul ei a aflat că s-a culcat cu Jack Spindler.
Îţi place să-ţi baţi logodnica?
E o neînţelegere. Doar am împins-o.
- De ce v-aţi certat? - Emoţiile dinainte de nuntă.
Emoţiile dinainte de nuntă.
Sigur n-a fost despre petrecerea burlacelor?
Ce s-a întâmplat între mine şi Cynthia nu vă priveşte.
- Nu m-a denunţat. - Mă priveşte, Jason.
Pentru că, dacă Cynthia nu se culca cu stripperul,
nu ai fi aici acum.
De unde ai ştiut?
Ştiu mai mult lucruri decât crezi.
Aşa că, fă-ţi o favoare şi spune-mi ce s-a întâmplat.
M-am enervat. Uneori, Cynthia e mai sălbatică când bea.
- Trage pe nas cocaină? - La naiba, a fost o cameră ascunsă?
Poate. Ai devenit gelos?
Pentru că ştiai că va fi un stripper acolo.
Voiam să văd cum stau lucrurile.
- Pentru că nu aveai încredere în ea. - Şi aveam dreptate.
A recunoscut asta. "O ultimă aventură," a spus.
- Mi-am ieşit din minţi. - Şi ai ucis stripperul.
Nu. Plecase de mult, jur.
Asta era între mine şi Cynthia.
Logodnicul are un alibi pentru noaptea crimei.
Hodgins a cercetat hotelul unde Cynthia a ţinut petrecerea.
Nu a găsit ploşniţe, nici particule ca la locul crimei.
Grozav, un criminal râde de noi acum.
Asta a fost sărbătoarea zilei.
Booth, ştiu că nu vrei să vorbeşti despre mama ta.
A venit să mă vadă.
A încercat să-mi explice.
E bine, nu?
N-am scos niciun cuvânt. Doar m-am uitat fix la ea.
Am lăsat-o să plece fără să spun nimic.
Ai putea suna.
Nu.
Sunt prea supărat.
Sunt nervos, atâta tot. Şi... mă simt ca el.
- Ca cine? - Mă simt ca tatăl meu.
El ar fi învinovăţit-o pentru tot.
Mama îşi cerea iertare, iar el se uita fix la ea.
- Nu eşti ca tatăl tău. - Serios?
Pentru că am crescut într-un mediu violent şi plin de ură.
Şi uită-te la mine acum. Arăt aşa zi de zi.
Crimă, cruzime.
Zilnic, încerci să le opreşti.
Zilnic demonstrezi ce om bun eşti.
Atunci de ce nu am oprit-o? De ce nu mi-am oprit propria mamă?
Pentru că e greu.
Nu asta ai spus despre tatăl meu?
Cât timp mi-a luat să-l iert?
Crezi că nu mă mai enervez?
Poate e mai simplu aşa, Bones.
Asta spune religia ta?
Serios? Religia? Trebuie s-o aduci în discuţie acum?
Mitul lui Iisus nu vorbeşte despre iertare?
- Nu e mit. - Iertarea păcatelor,
abilitatea noastră de a ne schimba.
Ai crescut în suferinţă. În mit, Iisus a suferit şi i-a iertat.
- Nu e un mit. - Te rog, Booth.
Apă transformată în vin, învierea morţilor, mersul pe apă...
sfidează legile fizicii.
Dar iertarea e preţuirea sa.
De asta mitul a dăinuit.
Am terminat de analizat computerul de serviciu al victimei.
Ăştia sunt toţi clienţii, după cum poţi vedea.
Sunt mulţi oameni care au economisit mai mulţi bani decât am eu.
Da, dar... activele totale de la toţi clienţii
sunt doar de 2,4 milioane.
Şeful lui a zis că aveau peste 5 milioane clienţii lui Jack.
Da, tocmai asta e. De ce nu ne-a dat şeful lui acces la toţi?
Iubita lui Jack, Kristy Mineta, nici nu e în listă.
- De ce a ascuns anumiţi clienţi? - Nu doar asta a ascuns.
Sunt e-mailuri pe care şeful lui, Seth,
le-a şters după ce Jack a fost ucis.
- Le poţi recupera? - Serios? Mai întrebi?
E-mailurile arată strategia şefului său de a cumpăra
multe acţiuni ieftine şi riscante numite Venture Command.
- Nu-mi sună bine. - Nici nu e.
Planul era să cumpere acţiunile ieftin, să le crească artificial valoarea
şi să le vândă clienţilor neştiutori înainte să cadă.
- Şi e legal? - Nu e.
E o schemă infracţională numită "pump and dump."
Nimeni de pe Wall Street nu are conştiinţă?
Jack Spindler poate că avea.
Uită-te la e-mailul trimis de Jack şefului lui.
"Seth, nu ştiu dacă pot face asta. Trebuie să vorbim."
Jack a trimis asta cu trei zile înainte de a fi ucis.
N-o să mă incriminez. Nu sunt prost.
Am absolvit Şcoala de Afaceri Wharton.
Trebuie să înţelegi ceva, Seth.
E investigaţia unei crime.
Infracţiunile financiare? Nu mă privesc.
Nu îmi pasă. Doar explică-mi ce s-a întâmplat.
Bine.
Lista completă a clienţilor nu era pe calculatorul lui Jack
pentru că e politica Duncore ca un agent cu vechime,
adică eu, să supravegheze conturile celor în training.
Şi ţi-ai asumat meritele lui Jack?
E un labirint corporatist, aşa îşi plăteşte poliţele cineva la început.
Vreţi lista clienţilor, nicio problemă.
Da, ar fi grozav. Şi poate-mi poţi spune
despre schema "pump and dump" ce implică acţiunile Venture Command.
Seth, Seth, uită-te la mine.
Infracţiunile financiare nu mă privesc.
Poate chiar îţi ascult sfatul legat de pensia mea.
Venture Command era o companie mică.
Am supervizat achiziţia pentru câteva milioane de acţiuni.
Am promovat acţiunile pe chat-uri, prin e-mailuri.
Le-am spus clienţilor că acţiunile sunt un lucru sigur.
N-aş face asta niciodată cu pensia ta.
Normal că nu. Nu tu. Dar Jack nu voia asta.
- Nu e adevărat. Era cel mai bun. - Atunci cum îţi explici e-mailul?
Uite ce cred că s-a întâmplat. A ameninţat să te dea în vileag.
Nu voiai să-ţi petreci timpul
într-o închisoare federală, şi ca să-l faci să tacă, l-ai ucis.
Nu, nici nu eram în oraş când Jack a fost ucis.
Eram în Vegas! Am chitanţe!
Probabil ţi-o pot găsi pe târfa cu care eram.
Explică-mi e-mailul.
Jack nu se îndoia de legalitatea a ceea ce făceam.
"Nu ştiu dacă pot face asta"?
Voia să ştie cum să ademenească clientul.
Spui că-i vindea acţiune fără valoare iubitei lui?
Tipul le-o trăgea tuturor, atât timp cât el era deasupra.
- Era bun. O să-mi lipsească. - Cât a pierdut iubita lui?
- Pe puţin 200.000. - Ce?!
Da, ea ar vrea să-l vadă mort.
Cred că am tot ce am nevoie.
Mulţumesc pentru cooperare.
Aceşti doi agenţi sunt de la Trezorerie.
Şi o să se asigure că vei găsi o celulă frumoasă.
Pentru că au auzit tot ce ai spus.
Ce naiba? Ai spus că nu te interesează infracţiunile financiare!
Pe mine nu. Dar pe ei doi, da.
E slujba lor. Distracţie plăcută.
Alibiul lui Seth Harrison e valid.
Una din chitanţe arată că a cheltuit 8.000$ la un club.
Da, întreaga sa identitate se baza de bani.
Opulenţa, aruncatul banilor erau singurul mod prin care se simţea puternic.
E la fel cum Jack îşi dădea jos hainele să arate bărbă...
Am înţeles.
Iubita a pierdut peste 200.000$. Mie îmi sună a motiv.
- Ai vorbit cu ea? - Nu pot.
Tatăl ei a angajat mulţi avocaţi puternici care să stea între noi.
Nu ne putem atinge de ea până când stagiarii nu găsesc probe.
Aşa se pare. Pare să fi fost ucis într-un dormitor
în timpul partidei de sex de împăcare, ce nu a mers.
- Dar tu? Cum te simţi? - Sweets...
Te întreb ca prieten, nu ca psihiatru.
Nu fac prea bine.
Acestea sunt fracturile prin compresiune pe care le-am găsit.
Nu par a fi leziunile unei bătăi aleatorii.
Ai dreptate. Am mai văzut asemenea răni.
Verifică lanţul de oscioare al victimei pentru eventuale traume, dle Bray.
Crezi că i-au fost vătămate urechile în timpul bătăii?
Au fost fracturi prin deplasare ale scăriţei şi nicovalei.
Fracturile prin compresiune şi cele de deplasare ale lanţului de oscioare arată
că a fost lovit cu patul unei arme.
De acord, dar după Hodgins, nu sunt urmele unei arme.
Dar leziunile au loc în timpul unui asemenea atac.
Am identificat particulele misterioase găsite în rana cu ploşniţa.
E un reziduu de malachit oxidat,
care e lângă o uzină aproape de hotelul Kingford.
Primăria are mai multe plângeri
împotriva hotelului Kingford pentru ploşniţe.
Acolo a avut loc crima.
Dar n-ai găsit urme care să arate că leziunile au fost cauzate de o armă?
- Nu. - Pentru că arma nu era o armă.
Ce-mi scapă?
Din ce e metalul făcut, dr. Hodgins?
Un aliaj din zinc, aluminiu şi cupru.
- De ce? - Toate sunt prezente în leziuni.
Victima a fost bătută cu un pistol de jucărie.
- Am găsit arma aia în rulota ta. - E o jucărie.
E parte a costumaţiei mele. Nici nu trage cu gloanţe oarbe.
Ştiu. Nu cred că l-ai ucis cu el.
- Atunci despre ce e vorba? - Cred că l-ai bătut cu el.
Cei de la Kingford au spus c-ai închiriat o cameră în noaptea în care a murit Jack.
Aveam o reprezentaţie acolo în noaptea aia.
- Am folosit camera ca să mă schimb. - Jack s-a întâlnit cu tine acolo.
Eşti pe lista lui de clienţi. Pentru 5.000$.
Aveai nevoie de bani. Trupul tău nu întinereşte.
Curând, femeile or să te roage să te îmbraci.
Jack ţi-a pierdut banii pentru că acţiunile nu aveau valoare.
Am găsit sânge, Booth.
Jack a fost bătut cu arma ta.
Doar de asta avem nevoie, Storm.
Acei 5.000$ sunt toţi banii pe care-i aveam.
Jack mi-a promis ceva sigur. Îmi voiam banii înapoi...
N-am vrut să-l ucid.
Voiam doar să-l bat.
Dar acum, cui îi pasă? Mă bucur că e mort.
Mersi.
Şi te vei asigura că sunt livrate la timp după amiază?
- Grozav, mersi. - Ce ai comandat?
Am aflat unde se căsătoresc, şi am trimis nişte flori.
E foarte drăguţ.
Pas cu pas.
- De unde a apărut asta? - Mama ta a lăsat-o.
Christine nu vrea s-o lase jos.
- E a mea. - Ştiu.
A spus că nu te dezlipeai de ea când erai mic.
Îmi place, Christine?
Cel pe care-l îmbrăţişează probabil e Reggie.
Du-te.
Mamă.
Ai ajuns. Mulţumesc, scumpule.
- Sunt pentru tine. - Sunt frumoase.
Reggie, vino să-mi cunoşti fiul.
Da, hai.
- Seeley? - Da.
- Reggie. - Mă bucur să te cunosc, Reggie.
Mă bucur să te cunosc. Ei sunt copiii mei.
Traducerea şi adaptarea: Relic (c) Nifty Subtitles