Încerc să înţeleg cum poţi să te bucuri atât făcând nimic.
E o zi frumoasă, sunt în lunea de miere.
Sunt cu femeia pe care o iubesc. Am o bere rece în mână.
Spune-mi tu. Ce poate fi mai perfect?
Te-a muşcat ceva?
Încerc să ating aceeaşi stare de bucurie ca tine.
Lasă-mă să te ajut cu asta. Ia marginea pălăriei,
trage-o pe ochi aşa, ia berea, bea din ea.
Şi gata...
- Relaxare. - Relaxarea mă tensionează.
Ultima dată când am fost în Buenos Aires,
făceam mereu câte ceva.
Uite ce...
de ce nu mergem la acele piscine de la cascadă.
- Pe care tipul de la hotel le recomanda. - Apa e contaminată
cu materie fecală de mistreţi.
Dar am văzut ceva uimitor
ultima dată când am fost aici şi mi-ar plăcea să-ţi arăt.
Orice pentru mireasa mea.
Cred că glumeşti, Bones. Asta e ideea ta de ieşire în luna de miere?
Nu ţi se pare fascinant?
Rămăşiţele astea sunt Desaparecidos... "Cei Dispăruţi."
Sunt disidenţi politici care au fost torturaţi
apoi executaţi de propriul guvern în timpul Războiului murdar din Argentina.
Dr. Brennan? Eu sunt Letitia Perez.
Conduc morga din Buenos Aires. E o onoare să ne vizitaţi.
Da, îmi imaginez că e.
Dr. Perez, aş vrea să-l cunoşti pe soţul meu, Seeley Booth.
- Suntem în luna de miere. - Şi aţi venit aici?
Vezi? Eu voiam să fac baie la cascade.
Eu n-aş face asta. Sunt materii fecale de la mistreţi.
Am fost aici acum zece ani, să-l ajut pe dr. Herrera.
A murit anul trecut. Sper să îi fac onoare.
De aici sunt rămăşiţele.
Victimele au fost împuşcate, apoi arse.
E o parte a trecutului nostru de care nu suntem mândri.
- Fac munca asta pentru victime. - Înţeleg.
Aş vrea să ai tehnologia de care ne bucurăm noi la Jeffersonian şi nu asta.
Poate că nu avem maşinării care să ne facă munca, ca tine,
dar suntem mândri de rezultate.
Te asigur, am făcut o muncă extraordinară
şi fără ajutorul tehnologiei.
Grozav.
Mulţumim că ne-ai arătat locul ăsta frumos, doctore.
Avem programare la windsurfing şi trebuie să ajungem acolo.
- Ba n-avem. - Avem acum.
Bucură-te de luna de miere, dr. Brennan. Eu trebuie să mă întorc la muncă.
Stai.
Oasele astea nu puteau fi găsite în acelaşi loc cu celelalte.
Ba da. Chiar eu am supravegheat excavarea.
- Hai să mergem, Bones. - Victima a fost ucisă recent, Booth.
Avem o responsabilitate.
- Nu şi-ar fi dat seama niciodată. - Îmi pare rău, dar greşeşti.
Oasele au fost descoperite sub mai multe învelişuri de rămăşiţe vechi de 30 de ani.
Au cărbune sub ele.
Toate celelalte sunt albe şi gri uniform.
Cadavrul a fost ars recent.
Dumnezeule.
Ai dreptate.
Nu e un loc mai bun de a ascunde cadavrul ca o groapă comună.
Bones, uite ce vom face. O să spunem poliţistului ce am descoperit.
Noi mergem la piscină, ne relaxăm.
E o bere cu numele tău pe ea acolo.
E o idee excelentă. E jurisdicţia mea.
Am o ofertă de la guvernul tău să acţionez
ca antropolog judiciar oricând e nevoie de serviciile mele.
Întreabă-l pe ministrul Ortiz.
Dr. Perez se poate ocupa de asta.
Până acum nu am văzut asta.
- E biroul lui? - Inspectorului îi place espresso.
Dr. Brennan, e o onoare. Sunt inspectorul Raphael Valenza.
El e noul meu soţ, Seeley Booth.
Agent Andy, nu pot să cred că te întâlnesc.
- Mi-ai citit cărţile? - Pe toate.
Agentul Andy e unul din cele mai bune personaje din literatură.
Doar o ajută pe dr. Reichs.
Astea vrea el să creadă, pentru că e un bărbat adevărat.
Are dreptate acolo, Bones.
Maşina mea. Aceeaşi condusă de agentul Andy.
Pauză.
Îmi spune cineva ce se întâmplă aici?
Cineva a fost ucis, iar dr. Brennan s-a oferit să ne ajute la investigaţie.
Normal că da. Bones, e luna noastră de miere!
Nu pot să cred că adevăratul agent Andy mă va ajuta.
- Ce? Stai, stai. - Atunci s-a stabilit.
Haideţi să vă duc înapoi.
Dr. Perez vă va primi în morga sa cu inima şi mintea deschisă.
Stai puţin. Toată lumea să...
Mai uşor, inspectore, pentru că e luna noastră de miere.
Ce mod mai bun de a petrece timpul decât cu intrigă şi aventură?
Are dreptate, Booth.
BONES Sezonul 9 - Episodul 7
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team
Cum e în luna de miere?
Foarte bine, mulţumim. Ne bucurăm mult de sex.
Bun, mă bucur că v-aţi luat o vacanţă.
Apropo, nu-ţi face griji nici pentru Christine.
Ea şi Michael Vincent se înţeleg foarte bine.
Mulţumesc că ai grijă de ea, Angela.
Aş face orice să vă ajut... vă faceţi vacanţa
în ceea ce pare a fi o morgă?
Ea e dr. Letitia Perez, legistul de la morga din Buenos Aires.
Mă va ajuta în investigaţie.
Bună, mă bucur să te cunosc.
- Ajutor! - N-o ajut pe dr. Brennan.
Ea e consultanta mea.
Mult succes cu asta.
- Ce s-a întâmplat? - Uită-te la asta.
Dr. Brennan. Eşti în luna de miere.
- De ce eşti la o morgă? - Morgile nu sunt romantice.
Eu şi Booth ne-am săturat de plajă, să bem bere.
Ştii ce? O să ne întoarcem la distracţia de pe plajă
şi băut, dar sincer, mie şi lui Bones ne place să lucrăm împreună.
Asta facem noi cel mai bine.
Am încerc să explic că mă descurc singură.
Cum au ajuns să vă ceară vouă ajutorul?
Nu vreau să mă laud, dar sunt oarecum erou naţional aici.
Agentul Andy Lister e prototipul poliţistului ideal.
Bazat pe mine... orice
o face pe Bones fericită.
Deci mergeţi în luna de miere şi ajungeţi să rezolvaţi o crimă argentiniană?
- Să sperăm. - Super.
- Am dosarele persoanelor dispărute. - Bun.
Victima e în vârstă...
Rugozitatea capetelor sternale ale coastelor
arată că victima avea aproximativ 90 de ani.
Iar aspectul prelungit şi îngust al aperturii nazale sugerează Caucazian.
Nu ştii deloc să-ţi iei vacanţă.
Sunt de acord.
Ar trebui să primiţi probele în următoarele ore.
Sigur o vei impresiona pe dr. Perez.
Sunt un erou naţional.
Radiografiile victimei argentiniene sunt trimise acum.
Angela lucrează la reconstrucţia facială bazându-se pe fotografii
şi măsurători detaliate.
Au făcut o treabă bună la împachetarea hainelor.
Nu sunt contaminate.
Dr. Brennan a trimis probe osoase pentru un profil histologic.
- Nu sunt complet curate. - Exact.
- Eu trebuie să curăţ oasele? - Şi să-mi dai ce rămâne.
Am recuperat insectele astea de pe rămăşiţe.
Groapa comună are 30 de ani, dar insectele astea sugerează
că au murit într-o lună.
Vom vedea dacă entomologul nostru e de acord.
Trimit cele mai grele mostre la universitate,
dar sigur am dreptate.
Consider că e mai bine să nu fii prea încrezător.
Nu ştiam că poţi fi altfel.
Bun.
Pişcă. Ce e asta?
E locală. La cola del Diablo, "coada diavolului."
Asta da coadă.
Scuză-mă. Chestii de luna de miere.
De ce lucrezi în luna de miere? Nu e sănătos.
Am fost numit, da, Sweets?
- Sunt erou naţional. - Nu cred asta.
Haide, fii fericit pentru mine.
Eu şi Bones avem o lună de miere grozavă.
- Sunt fericit. - E mai bine, aşa că ascultă-mă.
Vreau să verifici un comisar inspector Raphael Valenza.
Du-te la computerul meu.
Foloseşte-l să accesezi dosarele OAI din Argentina.
De ce?
Nu vreau să ajung să ajut pe cineva care e corupt.
De asta. Tipul se îmbracă foarte bine,
bea cafeaua la cafenea, are ceas de buzunar şi conduce o maşină luxoasă.
- Dacă aşa e cazul, atunci... - E.
Pentru... Coada de şarpe sau ce e.
Înregistrarea video de la locul groapei comune
arată doar maşini guvernamentale intrând şi ieşind.
A murit acum o lună, ar trebui să ne concentrăm pe zona aia.
- Sigur, cum zici tu. - Sunt mulţi oameni care lipsesc.
Mă aştept ca instinctul celebru al agentului Andy să limiteze căutarea.
Da, hai să căutăm oameni la 90 de ani.
Nu sunt, dar de ce ar ucide cineva un bătrân de 90 de ani?
De ce n-ar aştepta ca natura să-şi urmeze cursul?
Odată ce Bones află cauza morţii, vom afla şi răspunsul.
- "Bones"? - Da.
Aşa îi spune agentul Andy drei Kathy Reichs... ca s-o stânjenească.
În viaţa reală îi place.
- Serios? - Da.
Stai, Mercedesul ăsta nu e maşină guvernamentală.
- Când apare asta? - Trei săptămâni, patru zile, 11 ore.
Cât a trecut de când a intrat până a ieşit?
- Aproape două ore. - Destul ca să îngropi un cadavru.
Da, păcat că nu putem vedea numărul.
E ciudat să fim în casa lui Booth şi Brennan fără ei.
Ar fi şi mai ciudat să locuim aici cu ei.
Copiii se joacă frumos împreună.
Ştiu. Doi copii.
Îşi ţin de urât reciproc.
Părinţii au mai mult timp.
- Fac o observaţie. - Încerci să mă convingi, dle.
- Da? - Aşa cred.
- E cam linişte. - Da, e puţin prea linişte.
- Michael? - Copii?
Aici.
Pentru o clipă, am crezut c-au fugit.
Începi fiecare zi de muncă aşa?
Da, îmi limpezeşte mintea şi am o altă...
- Perspectivă asupra vieţii. - Perspectivă.
- Ce, nu eşti de acord? - Sunt foarte de acord.
Uită-te la extinderea făcută. Ia te uită.
- E reconstrucţia facială a victimei. - Incredibil.
Mi-o trimiţi şi o pot verifica
în sistemul nostru SIBIOS.
Sunt curios. Care e poliţistul tău fictiv preferat?
- De la cine te inspiri? - Superman.
Cu respect, Superman nu e poliţie.
Prinde răufăcători. Da.
L-am găsit. Miguel Eduardo Silva.
Pare înfricoşător, nu crezi?
E înfricoşător că el la 90 de ani conduce.
Ce urmează?
Mergem să vorbim cu familia lui Miguel.
Imediat după micul dejun, nu?
Hai s-o facem ca americanii.
Imediat şi cu mult zgomot.
Uşa e deschisă.
Uită-te la soţie. Probabil au fost toată viaţa împreună.
Vă pot ajuta?
Sunt inspectorul Valenza. Regret să vă informez că soţul dvs a fost ucis.
Nu am soţ.
Nu e ea soţia.
Da. Ea e soţia?
Cred că ştiu cum a murit.
Nu mă face să râd într-un moment aşa serios.
Nu pot să cred că Miguel nu mai e.
- Condoleanţe. - Foarte drăguţ din partea ta.
E adevărat? Tu eşti adevăratul agent Andy?
Da, senora. Mi-aş alege cu atenţie vorbele.
- Toţi citesc cărţile astea? - Desigur.
Suntem o naţiune de cititori, agent Booth.
De ce nu aţi raportat dispariţia soţului dvs?
Era ceva obişnuit ca Miguel să lipsească.
- Uneori lipsea săptămâni întregi. - Făcând ce?
N-am idee. Nu mi-a spus niciodată.
Şi nu-ţi păsa? O femeie cu aşa mult timp liber,
aşteptând un bărbat de 90 de ani?
De ce mă acuzi? Nu înţeleg.
Ce, că m-am căsătorit cu un bărbat mai în vârstă?
Că sunt frumoasă? Nu sunt infracţiuni.
Nu, noi investigăm o crimă.
Soţul tău avea duşmani?
Nu ştiu. Miguel era un om retras.
- Şi volatil. - De ce aţi stat cu el?
Evident, nu înţelegeţi Buenos Aires,
agent Booth. M-am născut în Ciudad Evita.
E... rău.
E foarte rău.
Miguel m-a luat de pe stradă. Mi-a dat o nouă viaţă.
O viaţă ciudată, dar mai bună ca cea pe care o aveam.
De ce aş ucide un bărbat care mi-a dat asta?
Ai multe de câştigat de pe urma morţii lui.
O casă frumoasă, conturi bancare...
Nu exista niciun cont bancar. Miguel folosea doar bani gheaţă.
Primesc lunar o alocaţie în cash.
Fără el, nu am bani să ţin casa. Nici măcar nu am maşină.
Mercedesul era al lui şi a dispărut cu Miguel.
- Un s550? - Da.
O iau din nou de la capăt.
La fel de săracă ca atunci când m-a găsit Miguel.
Credeam că agentul Andy va înţelege.
Crezi că ucigaşul s-a folosit de maşina victimei să scape de cadavru?
Are sens, nu? Trebuie să găsim maşina.
După trei săptămâni şi jumătate?
Probabil cunoşti oameni care vând piese de schimb.
Nu asta ai folosit să-ţi restaurezi vechea maşină?
De asta eşti un idol.
O să sun un prieten pe care-l cunosc şi vinde piese de schimb.
Stai. Te prind din urmă. Trebuie să răspund.
Îţi dai picioarele jos de pe biroul meu?
- De unde ştiai? - Aveai camera din spate dată drumul.
Ţi-am văzut picioarele.
Ţi-am verificat prietenul, pe Valenza.
A lucrat cu oamenii noştri într-o misiune
împotriva cartelurilor la sfârşitul anilor '90,
şi a arestat nişte judecători corupţi în 2006.
De atunci, luptă împotriva corupţiei în Buenos Aires.
- E curat. - Deci e unul din băieţii buni.
Pe hârtie, dar corupţia în poliţie e o problemă în Buenos Aires.
Poliţia fie are nevoie de susţinerea comunităţii,
fie de colegii lor, iar tipul ăsta n-are nimic.
Nu m-ar surprinde ca simţul loialităţii sale să fie colorat...
Dacă nu ai probe solide
legate de el, o să-i dau prezumţia de nevinovăţie.
- Şi nu-mi atinge jucăria. - N-am făcut-o.
Se legăna.
Am harta fracturilor construite de tine din radiografii, dr. Edison.
Din păcate, dr. Perez nu putea face asta aici.
N-am putut stabili care au fost cauzate de foc
şi care sunt făcute înainte şi în timpul morţii.
Chiar şi cu tot echipamentul?
Noi putem stabili asta aici, acum că ştim unde să ne uităm.
- Nu, dr. Perez? - Cu uşurinţă.
Mult noroc. Sunt multe.
Am stabilit că unele oase erau oxidate de foc,
dar majoritatea rămân intacte.
Înseamnă că focul a ars între 300 şi 700 de grade.
Impresionant.
Da, un foc de lemne.
Cărbunele macrobotanic găsit pe oase
şi pe haine confirmă că s-a folosit gazolina
ca şi catalizator să dea foc lemnului şi să ardă cadavrul.
Să arzi un cadavru nu e uşor.
Încă încerc să aflu tipul de lemn folosit,
aşa că îţi spun când aflu.
Prietenul meu spune că Mercedesul a fost abandonat pe aici.
Cineva a încercat să-i vândă piesele.
Dacă cineva a luat piesele, sigur ăsta pare locul potrivit.
Ciudad Evita e o zona liberada.
Poliţiştii nu vin aici.
- E condusă de oameni răi. - Suntem aici.
De asta mai bine ai lua asta.
- Nu de aici a spus că e soţia lui Silva? - Ba da.
Ştiu multe ca ea care ar face orice să scape.
Şi orice să nu se întoarcă.
- Gata? - Uite-o.
Ce a mai rămas din ea.
Când hoţii iau piesele aici, iau totul.
O să trag o privire oricum.
Poate facem rost de material de pe scaune.
Poate găsim nişte particule...
Ia o pungă pentru probe.
Nu au luat totul.
Uită-te aici.
Aia nu e o cheie.
În sfârşit, am adormit-o pe Christine.
Asta e incredibil.
Adormi un copil, începe celălalt să plângă.
Nu vorba doar de a fi dădacă, e un studiu pentru lipsa de somn.
- Poate au mâncat ceva anume. - Şi noi am mâncat spaghete.
Noi nu plângem.
E rândul tău.
- Asta nu s-a pus ca rândul tău. - Ba da.
- M-am ridicat. - Nu, nu.
Se pune doar dacă te duci şi-i legăni.
Nu, stai. Continuăm să plângem.
Christine a plâns, te-ai dus tu. Michael Vincent a plâns, m-am dus eu.
Data viitoare e rândul tău.
În niciun caz. E nedrept.
- Nici măcar nu e... - Aşa stau lucrurile, scumpo.
E rândul tău.
Dr. Brennan se va întoarce curând. O pot pune să vă contacteze...
Nu, îţi pot spune ţie. Munca ta e impresionantă până acum.
Credeam că-i vei arăta meritele drei Brennan acolo.
Nu, dr. Brennan face asta singură.
Ţi-o spune cineva care a trecut prin asta.
Cu cât e mai dură, cu atât te respectă mai mult.
Apreciez asta, dr. Edison.
Nicio problemă. Când o s-o vezi,
spune-i că spectrograma oaselor
a arătat ceva interesant în rezultatele histologice.
Se pare că victima a fost expusă timp îndelungat
la bromoacetat etilic de cianură de hidrogen.
E Zyklon-B.
Bianca a spus că nu vine nimeni aici.
Ştii ce? Cineva avea nevoie de cheia asta.
A fost făcută de acelaşi lăcătuş care le-a făcut pe cele pentru casă.
Ce e, Bones?
Unde eşti? Am fost la cafenea, dar nu erai acolo.
Ştii cheia găsită în maşina lui Silva?
Credem că e... de la subsolul lui.
Am văzut analiza histologică a drului Edison.
Victima pare să fi fost expusă mult timp la un gaz numit Zyklon-B.
- Gaz nazist? - Da.
Cred că Silva a fost prizonier într-un lagăr de concentrare.
Nu cred c-a fost prizonier.
Se pare c-a fost nazist.
Ia te uită. E un Van Gogh.
- Cunoşti şi arta? - L-a semnat.
Sânge pe perete.
- Şi pe podea. - Pete de sânge peste tot.
Cineva a târât ceva chiar prin petele de sânge acolo.
Lemn.
Urmele arată c-a fost greu,
dar sângele era uscat când a fost târât pentru că nu sunt urme liniare.
Ca legist, expertiza mea trebuie să includă mai mult decât oasele.
Răufăcătorul îl ucide pe Silva, scapă de cadavru, se întoarce şi scoate ceva.
Îi trimit fotografiile lui Cam pentru confirmare,
dar aş zice că asta s-a întâmplat la cel puţin 24 de ore după crimă.
Criminalul se întoarce a doua zi la locul crimei?
E riscant. Stai puţin.
- Uită-te aici. - Un metru pe jumătate de metru.
Ce crezi c-a fost, un dulap? Un birou?
Ce e asta?
Stai să văd. "Melmer"?
Afli ce e Melmer, iar eu duc probele de sânge
şi particulele la morgă.
Bones, sigur vrei să continui să faci asta?
Putem renunţa şi merge la piscină.
Facem ceea ce ne place cu persoana pe care o iubim.
De fapt, mi se pare foarte romantic.
Un sentiment pe care-l putem explora mai departe când suntem singuri.
Am verificat fotografiile
din pivniţă la guvernul israelian şi la Centrul Simon Wiesenthal. Ghici ce.
Au descoperit că Silva nu era cine spunea că e.
Corect. Sunteţi într-o cafenea?
E un mod civilizat de a munci.
Dar noua ta soţie e la morgă?
Serios? O cunoşti. Îi place.
Spune-mi de bătrân.
Miguel Silva era de fapt Sturmbannfuhrer Herman Haupt.
Haupt era cunoscut ca şi Monstrul din Majdanek,
o tabără de concentrare lângă Lublin, Polonia.
El personal a trimis mii de polonezi şi evrei în camerele de gazare.
- Un criminal de război. - Succes.
Căutăm ucigaşul unui criminal nazist de război.
Asta ne deschide o lume nouă de suspecţi.
În 1945, preşedintele Peron a trimis
10.000 de paşapoarte în alb naziştilor, oferindu-le cetăţenia.
E ruşinea noastră.
Haupt a primit unul din paşapoartele argentiniene?
- Da. - Trebuie să spun...
dacă cineva i-a dat de urmă nazistului şi l-a ucis...
E treaba noastră să prindem criminali, corect?
Trebuie să-mi fac treaba indiferent cine e victima.
Corect, dar dacă criminalul doar voia să-l jefuiască pe Silva?
E un bărbat, expert în criminalii nazişti de război.
- Ar trebui să vorbim cu el. - După cafea.
Da, imediat după.
Am găsit fracturi pe ulna şi pe radius...
- Din timpul morţii. - Unde?
Aici unde linia de arsură traversează marginea fracturii,
arătând că focul avea acces la partea de os fracturată.
Fracturi similare aici, pe oasele metacarpiene
şi aici, pe falange.
Excelentă descoperire. Sunt răni defensive, arată o luptă.
Da, dar rănile astea nu l-ar ucide.
Tot nu avem încă cauza morţii.
Corect. Hai să ne uităm îndeaproape la craniu.
Dumnezeule.
- Îl pun eu la loc. - Nu, o fac eu.
Îmi cer scuze. Evident, eu am greşit.
Poate ar merge mai repede
dacă am lucra împreună la el.
Tuturor ne-au mai scăpat rămăşiţele umane.
Normal că ştiam despre Haupt. Încercam să-l extrădăm.
Cine eşti, Mossad?
Nu, m-am pensionat.
Încerc să ajut unde pot.
Iartă-mă, dar dacă nu-l puteai extrăda pe Haupt, poate...
Încercam să aducem naziştii în faţa justiţiei,
nu să devenim noi criminali.
De ce nu putea fie extrădat?
Haupt era bogat şi avea prieteni sus puşi.
Credeam că Haupt e un bătrân ce spera să scape de justiţie.
Nu-mi place ideea ca el să moară în patul său.
În braţele unei frumoase soţii tinere.
Agent Booth, nu ne aşteptăm la dreptate în lume,
dar ne mândrim că încercăm să facem asta.
E adevărat că el e
cel pe care se bazează agentul Andy Lister în romane?
E adevărat. În carne şi oase.
Îmi dau un autograf?
Da, sigur.
- David. - Ca David ce l-a ucis pe Goliat.
Chiar el.
Probele de lemn trimise de pe podeaua pivniţei
sunt de la un conifer cu ace căzătoare ce se cheamă zadă.
De ce e Christine în laborator, dr. Hodgins?
Au sunat de la creşă deoarece Christine şi Michael Vincent
voiau să ne vadă şi cum voi sunteţi plecaţi, ne-am gândit...
Da! E grozav. Ce drăguţ.
Stai puţin. Cam e de acord?
Cam? Da, da.
Gata.
Îi duc la creşă.
Ştii ce am spus cu copiii în laborator.
Da. De ce nu-i saluţi pe Booth şi Brennan,
care sunt în luna de miere şi sunt fericiţi că avem grijă de Christine.
Bună, soţilor.
Spuneam că suntem încântaţi
să-i avem pe copii azi în laborator.
Ce păcat că acum trebuie să se reîntoarcă la creşă.
Pa.
E grozav că vă distraţi.
- Mult. - E floare la ureche.
- Cu doi e mai uşor decât cu unul. - Mult mai uşor.
Unde mi-e...?
Doamne... O mergem.
Putem continua cu subiectul despre care vorbeam?
Da, crimă. Corect.
Probele de lemn trimise sunt dinainte de 1945
pentru că le lipsesc izotopii cesiu-134 şi stronţiu-90.
Sunt peste tot după primele bombe nucleare la mijlocul anilor '40.
Toate lucrurile din pivniţă sunt lucruri naziste dinainte de 1945.
Conform documentelor din Al Doilea Război Mondial,
Haupt a fost trimis la mina de sare Merkers Keiselbach,
vestitul depozit al comorii naziste furate.
Când Statele Unite au găsit mina,
erau sute de picturi, pungi cu bani,
lăzi de lemn cu lingouri de aur.
Lasă-mă să ghicesc. Lăzile erau făcut din zadă.
Uimitor. Ce deducţii.
Şi pe manifestul Melmer, conform documentelor,
fiecare ladă era umplută cu aur în minele Merkers
aveau un manifest pe care scria "Melmer,"
numit după curierul care a livrat lăzile cu lingouri.
Ce a fost târât în pivniţă...
Era o ladă cu aur nazist.
În timp ce reconstituiam craniul,
am descoperit o decolorare
la nivelul interdigitaţiilor suturii coronale.
Asta arată un hematom cauzat de o lovitură directă
la sutura coronală ca şi cauză a morţii.
A fost un lucru bun să-ţi scape craniul.
- Tot răul spre bine. - E adevărat.
În cazul ăsta nu e niciun bine.
Scumpo, încearcă să fii drăguţă, eşti oaspete.
Ştiu, voiam să spun că am găsit aur.
Vezi fulgii de aur din fractură?
Haupt a fost omorât în bătaie cu un lingou de aur?
- Asta e concluzia mea. - În sfârşit am găsit cauza morţii.
Grozav. Apropo, nu trebuie să-ţi faci griji pentru Christine.
Eu şi Hodgins avem totul sub control.
Nu-mi făceam griji.
O să merg să vorbesc cu Hodgins,
să-i spun de aur, iar el poate căuta particule.
Vorbim mai târziu.
Iartă-mă, dar mi se pare greu să mi te imaginez ca mamă.
E cea mai frumoasă experienţă avută.
Nu ai copii, dr. Perez?
Mă gândeam la un moment dat la asta.
Dar am văzut prea multă cruzime şi rău pe lume
că nu puteam aduce un copil aici.
E treaba noastră să facem lumea un loc mai bun pentru copii noştri.
Nu crezi că e posibil?
Îţi invidiez optimismul, dr. Brennan.
Da. O ceaşcă de cafea o grozavă.
- Booth! - Da?
Criminalul n-a adus arma la locul crimei.
A folosit unul din lingourile din cameră.
N-a fost premeditat, a fost probabil o crimă pasională.
E magic să vă văd pe amândoi la muncă.
Dr. Reichs trebuie să fie foarte respectată.
E, ea e în centrul cărţilor.
Hai, Bones, recunoaşte. Argentina e domeniul meu.
Ar trebui să mă întorc la dr. Perez.
Mi se pare că ne scapă ceva.
Dr. Brennan, te bucuri de luna de miere?
De fapt, da. Nu, Booth?
Da. Ştiu că e greu
ca oamenii să înţeleagă, dar aşa e.
Deşi începe să-mi fie dor de camera noastră de hotel.
E mai minunată ca dr. Reichs.
Mie-mi spui?
Dr. Reichs nu are aceeaşi calitate senzuală ce...
- "Mie-mi spui" e doar o expresie. - Da.
E ceva legat de caz ce nu are sens.
Ce anume?
Nu e ceva ce poţi duce la bancă şi lua bani.
Ştii pe cineva care ar cumpăra aurul naziştilor?
Despre ce e vorba, inspectore?
- Am o afacere cinstită. - Ştim amândoi că nu e adevărat, Ramon.
Permite-mi să ţi-l prezint pe agentul Booth din Washington, D.C.
Agentul Andy? Tipul...?
Jur, n-am făcut nimic greşit.
Eşti foarte defensiv pentru un nevinovat.
- O să răspund la orice. - La orice te întreb?
De unde să încep? Da, ştiu.
Ce zici de lingourile de aur nazist pe care le ascunzi?
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Ştii cartea în care agentul Andy îl atârnă pe bărbat
de pe o clădire înaltă?
Dar nu e adevărat.
E o carte, nu?
Uită-te aici, agent Booth.
Federalii ţi-au cercetat biroul şi au găsit aurul.
- De unde ai cumpărat aurul? - Le spun clienţilor
că afacerea noastră va rămâne... confidenţială.
- Lasă-mă să-l lovesc o dată. - Nu e nevoie.
Oamenii mei mi-au spus că au găsit sânge pe unul din lingouri.
- Probabil al victimei. - Cum spui "complice"?
Crimă?
Am înţeles.
Nu trebuie să faci pe durul cu mine.
Fac o înţelegere. Două lingouri pentru agentul Andy
şi două pentru bunul meu prieten, inspectorul Valenza.
Da. Ai citit cartea.
Citeşti cărţile.
Chiar crezi că agentul Andy ar accepta mita?
Poate-l las pe agentul Andy să petreacă puţin timp cu tine.
- E o idee bună. - Am cumpărat aurul de la o femeie.
- Ce femeie? - Foarte frumoasă.
Sunt convins, prea frumoasă ca să ucidă.
- Ea e? - Da.
E mult mai drăguţă în realitate.
Bianca, plecăm în călătorie?
Îmi pare rău, mă grăbesc. Am întârziat.
- Vă sun imediat ce... - Nu! Ia te uită!
Scapă?!
- Promit, am întârziat mult. - Glumeşti?
Mai încet! Glumeam.
Ce avem aici?
Ia te uită la toţi banii aceia.
Se pare că cineva a primit un preţ bun pentru aurul nazist.
Bianca Silva, eşti arestată pentru uciderea soţului tău.
De ce n-am putea face asta la cafenea?
Deoarece credem că eşti o criminală, senora.
Şi criminalilor nu li se dă un espresso.
- N-am ucis pe nimeni! - Alvarez ne-a spus
că a cumpărat aur de la tine, a plătit cu bani gheaţă.
Aceiaşi găsiţi în geanta ta.
E aurul meu din pivniţa mea.
- Care e crima? - Aurul era al tău pentru că el a murit.
Poate te-ai săturat să aştepţi să moară de moarte naturală.
Ştiţi ce? Nu l-am ucis pe Miguel.
Şi totuşi erai în pivniţa unde soţul tău a fost ucis cu un lingou.
Da, pivniţa mea, aurul meu! Ştii ce? Conversaţia mi se pare anostă!
- Cum ai luat aurul din pivniţă? - Camerista mea e bătrână, dar puternică.
Dacă găsim amprentele tale pe aurul acoperit cu sângele soţului tău...
- Vom sări. - "Te vom sălta."
- Care e cuvântul? Sălta. - Sălta.
Uşa pivniţei era deschisă. Ăsta e sfârşitul poveştii.
Saltă pe asta.
Dr. Brennan, au arestat-o pe Bianca Silva.
- Repetă, te rog. - Au arestat-o pe Bianca Silva.
- Serios? - Te poţi opri acum.
Întoarce-te... la luna ta de miere.
E multă muncă de făcut pentru proces.
Da, dr. Brennan. Munca mea.
A fost plăcerea mea să lucrez cu tine.
- Serios? - Da.
Mi-ai amintit ce important e să nu te bazezi pe tehnologie.
Jeffersonian face asta greu.
Mulţumesc c-ai spus asta.
- Ce? - Nimic.
Cred c-ai arestat persoana greşită.
Dar cum e posibil?
Aveţi vreunul o teorie alternativă a acestei crime?
Cred că Letitia Perez e rudă cu victima.
- Pe ce te bazezi? - Când am dat mâna cu ea,
am simţit o mică tăietură pe metacarpianul policelui ei.
Ţi-ai dat seama doar dând mâna cu ea?
Ce pot să spun? E uimitoare.
Ce e asta? Nu am nimic nou să vă spun.
- Ştim că eşti pterodactilă. - Polidactilie.
E adevărat că te-ai născut cu un police în plus?
- A fost îndepărtat chirurgical de mică. - Şi ce?
Haupt avea aceeaşi anomalie genetică.
Eşti înrudită cu Herman Haupt?
E nepoata lui.
- Şi ce? Nu înseamnă nimic. - E suspect.
Un om e ucis, iar tu nu spui nimănui că e bunicul tău?
Letitia, ca prieten, îţi sugerez să chemi un avocat.
Şi o poveste ce explică de ce ai ucis
un criminal nazist de război care-ţi era bunic.
Mi-am dedicat viaţa identificării
celor 10.000 de victime ale Războiului Murdar.
Era modul meu de a riposta.
Înţelegi.
Apoi să aflu că propriul bunic a ucis
un număr mult mai mare de oameni nevinovaţi.
- Şi el credea că sunt ca el. - Nu ştiai c-a fost nazist?
Nu până nu m-a dus în pivniţă şi mi-a arătat.
Mi-a spus că totul va fi al meu când va muri.
- Că voi fi bogată. - Şi tu l-ai ucis?
Nu voiai banii pătaţi de sânge, nu?
A râs de mine.
A spus că sunt slabă.
Mi-a zis mestiza.
- "Rasă mixtă." - "Corcitură."
Aşa că am luat cel mai la îndemână lucru şi l-am lovit.
Şi l-am lovit până n-a mai râs.
Îmi pare rău.
Ştii că trebuie să te arestez.
Ştiu.
Nu am regrete.
Mă bucur că s-a întâmplat chestia cu dădăceala.
- Un copil, nu? - Stai.
Alţi oameni pot avea patru sau cinci copii, dar nu noi.
- Nu e stilul nostru. - Nouă ne place somnul nostru.
- Ne plac cinele. - Timpul petrecut singuri.
- Ca acum. - Da, asta.
E frumos.
- Unde sunt copiii? - Nu.
Copii? O luăm de la capăt.
I-am găsit.
- Mai vreau unul. - Şi eu.
- Ce citeşti acolo, Bones? - Identificarea rămăşiţelor umane
care au fost mâncate de rechini.
- Am împrumutat-o de la bibliotecă. - Fascinant.
Chiar e fascinantă.
- Ce ai ascuns la spate? - Astea?
Astea de aici? Încerc să găsesc un mod
de a ţine luna de miere pe linia de plutire.
- Îmbătându-mă? - Nu. E aşa cald aici.
- Trebuie să ne hidratăm. - Noroc.
Hidratare.
Uite! Ştii ce? A fost o lună de miere bună
dacă stai să te gândeşti.
Am putut gusta bucătăria locală,
am văzut împrejurimile, muzica locală.
- Am prins un criminal nazist. - N-am prins un criminal nazist.
Am prins criminalul unui nazist.
- Asta voiam să spun. - Era ambiguu.
- Hidratează-te!
La a doua lună de miere, putem merge undeva cu o echipă de sport celebră.
- Îmi place asta. - Chiar mă iubeşti, nu?
Cred că-n următoarea mea carte, agentul Andy Lister poate muri.
Nu, doar l-ar face un sfânt.
Hidratează-te. Stai.
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team