Uimitor. Beverly mi-a spus că minţi.
Încerci să mă ademeneşti în pădure.
Dacă nu vrei să treci cu brio de cursul de ştiinţe de mediu...
N-am spus c-o cred.
Barajul e aici jos şi mai sus.
Castorii sunt pe locul doi după noi în abilitatea lor de a schimba mediul.
Aici era un râu în toată regula.
Uimitor.
Uită-te la castorul ăla!
Asta e super!
Lasă-mă să-ţi fac o poză în faţa barajului.
Ce?
Pleacă de lângă mine!
- Ajutor! Încearcă să mă ucidă! - Stai puţin!
- Încearcă să mă ucidă! - Stai!
N-ar trebui să citeşti de pe chestia aia. Ştirile vin din ziar.
Crezi şi c-ar trebui să mergem la serviciu pe cal?
Ştii ce? Tehnologia nu ţine doar de dezvoltare.
Mie personal îmi place să simt ziarul în mână.
Trebuie să accesez peste 100 de ziare şi servicii,
nu mai vorbesc de milioane de site-uri şi bloguri.
Da, bloguri. Un tip în chiloţi
locuind în garajul mamei sale spunându-şi părerea despre economie.
Ce?!
Tess Brown tocmai a spus că ultimul meu roman e o "bătaie de cap pompoasă".
- Cine e Tess Brown? - Scrie romane de mistere.
- Are trei best-sellere, iar eu şase. - Ai spus vreodată ceva de opera ei?
Mi s-a luat un interviu unde am fost întrebată de ultima ei carte.
Nu e de mirare că s-a luat de tine.
- Ce? - Cum adică "ce?"
"Tess Brown niciodată nu lasă realitatea să stea în calea unei poveşti incredibile."
E corect. În timp ce cărţile ei arată imaginaţie,
le lipseşte autoritatea şi realismul
pe care recomandările academice şi ştiinţifice le aduc genului.
Ai atacat-o. Ăla e un atac.
- Nu sunt de acord. - Normal că nu.
Pentru că tactul nu e caracteristica ta puternică.
Ar trebui să ascult sfatul lui Luddite ce crede că cea mai mare realizare tehnologică
ne-a fost dată de Johannes Gutenberg?
Ştii ce? Mi-am încheiat pledoaria.
Venim.
Avem un cadavru în spatele unui opriri lângă autostrada Blue Ridge.
Poate că m-am enervat acum,
dar mă consider o persoană diplomată.
E o cravată atrăgătoare. Nici nu se vede pata de lapte de pe ea.
Foarte diplomat, Bones.
Aşa credeam şi eu.
- Ce avem? - Rămăşiţe în barajul castorilor.
- Şi sunt destul de dezintegrate. - Genială inginerie.
Tipul ăsta probabil i-a scutit cu jumătate munca castorului.
Nu-l putem lua până nu construim alt baraj mai sus,
ca zona să nu fie inundată şi să se distrugă toate probelor.
După marginea supraorbitală, apertura nazală îngustă,
şi uzura dinţilor, aş zice că victima e un bărbat caucazian
între 28 şi 32 de ani.
Activitatea insectelor arată că e aici de cam trei zile.
- Agent Booth. - Da?
Am găsit o dâră de sânge în vârful dealului lângă cabană.
- Duce spre malul râului. - Probabil a fost ucis acolo
şi aruncat aici jos.
- Ce e cu substanţa? - E de la limacşii de pe el.
Substanţa vâscoasă e un material polimeric...
- Ce poate absorbi apa şi... - Rămâi la substanţă.
Limacşii s-au hrănit cu victima după ce a fost ucis?
Vreau să fie luat înainte ca alte probe să fie compromise.
Urăsc că va trebui să distrugă munca castorilor.
E o poveste bună pentru micii săi prieteni castori.
Îl vreau în laborator în după amiaza asta.
Am văzut tot articolul. Tess Brown a mai spus
că opera drei Brennan e un leac pentru insomnie.
Nu cred că e o conversaţie potrivită pentru serviciu.
Spun că şi eu sunt supărat, tu nu?
Sigur dr. Brennan are obrazul gros.
Nu poţi supravieţui în lumea editorială fără unul.
- Fără un ce? - Fără...
o... carte.
- Normal că nu. - Ia te uită.
Da, victimei îi lipseşte incisivul maxilar lateral.
E un neobişnuit marker genetic.
A citit vreunul din voi cărţile lui Tess Brown?
Nu, am auzit că e groaznică.
O ticăloasă.
Poate că e cam dur.
- Dar de ce s-o citesc când te am pe tine? - E adevărat.
Am nevoie cât de repede posibil de oase curăţate, dle Bray.
Trebuie să separăm fracturile din timpul morţii şi de după moarte.
Dr. Hodgins m-a rugat să-l aştept.
Nu eşti împrumutat nimănui, dle Bray. Îmi aparţii mie.
Acum curăţă-le.
- N-am fost diplomată? - Nu eram foarte atentă.
Cred că a fost direct.
M-am lipit aici.
Wendell, ţi-am spus să aştepţi.
Excreţiile limacşilor sunt un lipici natural.
- Mie-mi spui, dar dr. Brennan mi-a dat... - Am adus oţet şi borax ca să...
Nu te mişca.
- Nu e bine. - Nu, îmi poate arde pielea.
Vom fi bine. Trebuie doar să ajungem la oţet.
Cred că văd o fractură.
- Serios? Acum? - Dacă mă pot apropia puţin...
Nu, Wendell.
BONES Sezonul 9 - Episodul 8
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team
Am presupus că oasele vor fi curate, dle Bray.
A fost ceva mai complicat decât am crezut.
Dar deja am găsit ceva ce cred că vei vrea să vezi.
O fractură cominutivă în spirală la humerusul drept.
Genul ăsta de rană e de obicei cauzată de rotirea capsulei articulare.
Ca atunci când cuiva i se roteşte mâna la spate.
Se pare că ucigaşul a dus forţat victima la acea locaţie.
Nu prea cred. Uită-te la fractura asta.
Remodelare. Foarte puţin.
Rana a fost cauzată acum aproximativ trei luni.
Deci oamenii îl bat de ceva timp pe tipul ăsta.
Am o posibilă identitate.
Se pare că incisivul ce lipsea l-a trădat.
Sean Nolan.
Se pare că au identificat victima pentru că-i lipsea un dinte.
Sean Nolan, 30 de ani. Celibatar.
Lucra part-time ca model.
O să-i contactez agentul să văd care a fost ultima slujbă.
- De ce m-ai sunat? - Iubita lui e în sala de conferinţe.
Suferă şi te descurci mai bine ca mine cu lacrimile.
Stai...
- Am auzit de întâmplarea de pe platformă. - I-am spus să aştepte.
Nimeni nu apreciază puterea moluştelor.
Când o să-mi dau seama ce au mâncat tipii ăştia,
ne vor putea ajuta la prinderea criminalului.
Scumpule? Ce e asta?
- Pare infectat. - Da, nu e... nu e nimic.
Mai ţii minte luna trecută când am avut reacţia aia la muşcătura de ţânţar?
Da, ai mers la doctor. A spus că totul e bine.
De fapt, n-am mers pentru că ştiam ce e.
Ce? Ce e?
Am luat unele probe de insecte
din America de Sud şi... oricum...
pe scurt
un ţânţar şi-a depozitat un ou în pielea de pe gâtul meu.
Dermatobia Hominis. E o specie de muşte.
Duşul fierbinte a făcut-o să se umfle.
Ai lăsat o muscă să-ţi crească
în gât în ultima lună?
Da.
Angie, e o ocazie unică în viaţă pentru mine.
Să fiu gazdă pentru unul din miracolele Mamei Naturi.
Mergem la Cam acum,
iar ea îţi va scoate chestia aia din gât.
Câţi bărbaţi pot spune că au dat naştere?
Doar nu compari asta cu a purta un copil în pântec, nu?
Nu, normal că nu, dar...
Trebuie să recunoşti că e drăguţ.
Şi uitându-mă la gâtul meu, cred că va ieşi curând.
- Eşti nebun. - Ar trebui să ne concentrăm pe caz.
N-am mai văzut niciodată activitatea aşa.
Băieţii chiar se avântă asupra sa.
- "Da"? - Da, "sa."
Oamenii nu înţelegeau cum cineva care arăta ca Sean
ar fi cu cineva ca mine, dar... ne iubeam şi...
mereu mă făcea să mă simt frumoasă.
Condoleanţe.
Sean era model?
Mai mult chestii minore.
Începea să lucreze mai mult.
Urma să facă o reclamă la nivel naţional.
Eşti parteneră la o firmă de contabilitate?
Îmi plătesc majoritatea facturilor, dacă asta întrebaţi.
Sean punea bani când putea.
Dar nu ţineam cont de unde vin banii.
Nu suni ca o contabilă acum.
Când iubeşti pe cineva, îl susţii.
Ştii dacă Sean avea vreun duşman?
Nu, toţi îl plăceau.
Pari să fi avut viaţa perfectă.
E ceva rău în a fi fericit, dr. Sweets?
Nu. E ciudat, dră Bardach,
dar trebuie să ştiu ce aţi făcut în ultimele trei zile.
Desigur. Sunt contabilă,
aşa că ţin note excelente.
Sunt sigur, dar sunt curios, de ce n-aţi raportat dispariţia lui Sean?
E simplu. Era la o şedinţă foto în Charlotte, North Carolina.
Călătorea mult când muncea.
Dar întotdeauna venea acasă.
Ştiam întotdeauna că-l voi revedea.
Sean Nolan îşi minţea iubita.
Booth a vorbit cu agentul său şi se pare
că n-a mai avut o slujbă în modeling de luni de zile.
Unde se ducea când spunea că e plecat din oraş cu serviciul?
Nu sunt sigură. Rulez un algoritm
să văd dacă-i putem accesa contul în Top Cloud.
Sper să ne poată spune ceva.
Am văzut un clip în care vorbeai de o altă autoare la "Book Beat".
Se pare că se complică lucrurile.
Cum ai descrie stilul lui Tess Brown?
Bazându-mă pe ultima sa carte,
aş descrie-o ca o colecţie
de simple propoziţii declarative lipsite de stil,
şi de interes.
Crezi că asta n-a fost diplomat?
Nu glumeşti.
Brennan, eşti directă.
- E unul din lucrurile pe care le iubesc. - Asta nu răspunde la întrebare.
Să încercăm un experiment.
Ce crezi despre rochia asta?
Mi-aminteşte de hainele ce prostituatele erau forţate să le poarte de ruşine
sub legea Lex Julia.
- A fost diplomat. - Mulţumesc.
Şi o insultă.
Poate ar trebui să-i cer iertare lui Tess Brown.
Da, sigur ar fi un lucru diplomat de făcut.
Am intrat.
Ar trebui să ne uităm la ultimul fişier accesat de Nolan.
"Copii"?
E parcul Hobart. Am dus-o pe Christine acolo.
Au fost făcute de la distanţă.
Oricine le-a făcut, evident, nu voia să fie văzut.
- Victima nu avea copii. - Asta le face extra-ciudate.
Micuţii ăştia hermafrodiţi încep cu 2 ore jumătate de preludiu.
Apoi fac sex extrem de acrobatic ce durează peste o oră.
- Dar de obicei fac o pauză. - Eu aş face.
Chiar vei da naştere unei insecte?
Pentru că am văzut "Musca", şi nu s-a sfârşit bine.
E perfect sigur.
Mi-am dedicat viaţa creaturilor acestea,
şi nimeni nu se bazează pe mine.
Ştii că va trebui să mărunţesc limacşii?
Cred... nu ştiu, omule.
Simt că... dau puţin înapoi.
Urăsc s-o spun, dar aproape că are sens.
Tipii ăştia probabil au ingerat ceva ce-i face să se poarte aşa.
Se ştie că metamfetamina cauzează un comportament sexual extrem.
O să afli când o să-i mărunţeşti.
Da, ştiu. Voiam să se mai distreze înainte.
Foarte frumos din partea ta.
Ce pot să spun? Sunt romantic.
- Tot nicio armă? - Nu încă.
Încă mai catalogăm rănile.
Au fost multe daune făcute de pietrele din râu.
Booth, recunosc unii copii din pozele lui Nolan.
Poate Nolan a răpit unul din copii, iar mama l-a ucis.
Mă scuzaţi, dnelor. Agent special FBI Seeley Booth.
Ea e partenera mea, dr. Temperance Brennan.
- Vreuna din voi... - Îl recunoaşteţi pe acest bărbat?
Nu, nu pare familiar.
Sunt Allison Stallings, pot întreba despre ce e vorba?
Investigăm o crimă şi avem informaţii că a frecventat acest parc.
Aceşti trei copii prezintă
variaţii fenotipice genetice ce statistic nu pot fi aleatorii.
Trebuia să ştii până acum că nu înţeleg ce înseamnă.
Mă scuzaţi, vorbiţi de fiul meu?
Da, are ceva ce se numeşte tuberculul lui Darwin.
Apare doar la 10% din populaţie.
Fiul tău şi aceşti copii au un părinte comun.
- Asta. - Ce e aşa amuzant?
Nimic, doar că... noi suntem grupul 562.
Toţi copiii au avut acelaşi donator de spermă:
562 din banca de spermă Khamu.
Booth, şi fiului ei îi lipseşte incisivul maxilar lateral stâng, ca lui Sean Nolan.
Sean Nolan e donatorul 562. El e tatăl tuturor acestor copii.
Banca Khamu se mândreşte că foloseşte doar cei mai buni donatori genetici.
Toţi donatorii trebuie să aibă între 18 şi 39 de ani.
Cel puţin 1,80 m. Să nu aibă boli grave
sau un istoric familial de boli genetice,
şi să producă un specimen de laborator de două ori pe săptămână timp de 6 luni.
Sean Nolan era unul din cei mai populari donatori, nu?
Ştim c-a fost tatăl a cel puţin trei copii ai clientelor dvs.
Era unul din donatorii noştri geniali.
Ceea ce înseamnă că cereaţi mai mulţi bani pentru sperma lui.
Da.
Clienţii noştri plătesc premium pentru o educaţie Ivy League
şi pentru fiecare centimetru la ce e peste 1,83 m.
Dar e vorba de mai mult decât de bani, dr. Sweets.
Sperma lui Sean le-a permis cuplurilor sterile să...
Sean Nolan n-a mers niciodată la Yale, dnă Lanfranco.
Conform datelor noastre, a urmat Queens College.
A renunţat după un semestru.
- Şi ştiai asta. - A adus acte false.
Cum am descoperit adevărul, l-am concediat.
Dacă se află, pot fi rănite multe cupluri
care deja au copii datorită lui Sean.
Înţeleg consecinţele emoţionale.
Minciuna mereu afectează comportamentul.
Încerc să stabilesc cât de violent poate fi acel comportament.
Îmi pare rău că Sean e mort. E îngrozitor.
E şi sunt surprins că v-a luat aşa mult să spuneţi asta.
- Sunt suspectă acum? - Nu, nu acum.
Apreciem că ne-aţi fost de ajutor.
Sean a făcut mulţi bani cu tine.
Probabil a fost supărat când l-ai concediat.
Ştia c-a făcut o greşeală. A înţeles consecinţele.
- Şi nu l-ai mai văzut niciodată? - Aveam o relaţie de afaceri.
Laboratorul interzice relaţiile personale cu un donator.
- Mai aveţi întrebări? - Îmi pare rău dacă v-am supărat.
Aţi făcut-o. Pot pleca?
Da, desigur.
Ai aflat de la piureul tău de viermi ce le-a cauzat orgia?
Ştiu doar că aminoacizii sunt hidrofilici.
Spectrometrul încă analizează lanţurile moleculare.
Devine mai mare şi mai nasoală chestia aia.
Da, creşte repede când se apropie de termen.
Larva formează o tumoră
în zona subcutanată a gazdei,
folosindu-mi ţesutul ca să devină o muscă.
N-ar trebui să te încânte nimic din ce zici.
Dumnezeule, se mişcă!
Înseamnă că e aproape complet dezvoltată.
Când va veni timpul, îşi va detaşa cârligele anale
şi va ieşi să întâmpine lumea.
Omule, ţi-ai pierdut de tot minţile.
Angela va divorţa de tine.
O cunosc pe Angie. Când va vedea musculiţa zburând...
Ascultă ce zici!
Dle Bray, femurul şi tibia victimei arată urme de îngroşare.
Ştiu, şi după creşterea striaţiilor
de la capătul femurului, s-a întâmplat în ultimii câţiva ani.
Poate fi cauzat de luarea de testosteron.
Da, dar nu sunt probe cum că viermii au ingerat testosteron.
Şi n-are niciun sens.
Luarea de testosteron ar scădea producerea spermei.
Ar fi rău pentru afacerea sa.
Dr. Hodgins, pare că eşti aproape de termen.
- Felicitări. - Mulţumesc, dr. B.
- Nu te sperie deloc? - Nu e în pericol.
Şi dragostea drului Hodgins pentru entomologie
îi face rezonabilă dorinţa de a fi gazda unei insecte.
Ia secţiuni ale femurului, dle Bray.
Poate substanţele chimice din măduvă
vor fi cele descoperite de dr. Hodgins în limacşi.
Mă întorc mai târziu.
Sună-mă când ai rezultatele.
Sincer, Angie nu e
aşa susţinătoare ca eu să fiu surogatul unei muşte.
- Ce şoc. - Aşa că mă întrebam
dacă nu te-ar deranja să fii cu mine când iese micuţul?
Vrei să-ţi fiu moaşă?
Mă gândeam mai degrabă la un partener la naştere.
- Înnebunesc. - De asemenea...
te-ar deranja dacă ai filma marele eveniment?
Şefa băncii de spermă nu a fost deloc sociabilă.
- Crezi c-a fost ea? - E prea devreme să spun asta.
Da, normal că e. Dar...
Nolan probabil a înfuriat mulţi oameni.
Suferea de narcisism, de aici dorinţa sa
de a se replica prin progeniturile sale.
- Cum ar enerva asta oamenii? - În cazul său,
reproducerea însemna o tentativă de nemurire.
Oricine îi stătea în cale e perceput ca o ameninţare a sa şi a moştenirii sale.
Asta creează un conflict.
- Conflictele dau naştere crimelor. - Biblic. Frumos.
Ce face dr. Brennan cu cearta sa?
O aplanează. Sunt mândru de ea.
- Îşi cere iertare? - Da, în după amiaza asta.
Probabil sunt o influenţă bună. Şi părinţii?
- Poftim? - Cazul.
- Cazul crimei la care lucrăm? - Da, da.
Dacă unul din părinţii care a cumpărat chestia lui Nolan a aflat că minte?
- Sigur ar fi un motiv. - Sigur.
Punerea sub semnul întrebării a integrităţii sale poate cauza o ceartă.
- Deşi minţea. - Mai ales pentru că minţea.
Un caracter narcisist e extrem de fragil.
Astăzi la "Book Beat", două scriitoare
a căror opere explorează un teritoriu similar.
scriitoarea de mister Tess Brown,
autoarea cărţii abia lansate, "Bed of Death",
şi dr. Temperance Brennan,
a cărei "Bones of the Lost" va fi lansată luna viitoarea.
E minunat să fiu aici, Bill. Fiicei mele îi place emisiunea ta.
Eu nu-i permit fiicei mele să se uite la televizor.
Desigur, dna Brown e mai în vârstă, sigur fiica ei are peste 2 ani.
Ţi se par bătrână pentru că m-am căsătorit înainte să trec de vârsta procreerii.
Nu e nevoie să te superi. Vârsta e un lucru imuabil.
Am venit aici să ajung la un consens.
Tess, cartea ta tocmai a ieşit săptămâna asta.
- Care a fost răspunsul? - Minunat.
Am avut o susţinere copleşitoare din partea comunităţii de blogging,
cluburilor de carte, alţi autori.
- Desigur, nu dr. Brennan. - Şi pentru asta aş vrea să-mi cer iertare.
Cred c-am fost interpretată greşit
şi declaraţia mea a fost răstălmăcită
ca fiind aspră şi nediplomată.
Serios? Asta e o surpriză.
Presupun că-i accepţi scuzele.
- Atunci ce ai vrut să spui? - Cred că scuzele sunt de ajuns.
Voiam să spun că e extrem de greu să scrii un roman concludent
ce amestecă adevărul cu ficţiunea într-un fel ce atrage atenţia cititorului.
Şi vrei să spui că eu nu fac asta?
Pentru că am trei best-sellere care spun contrariul.
Şi eu am şase. Dar nu despre asta e vorba.
Hemingway a spus că suntem cu toţii ucenici
într-o meserie unde nimeni nu devine niciodată maestru.
Excelent. Excelent.
Tess, cum ţi-a venit ideea subiectului celei mai noi cărţi?
Mi-a venit ideea vara trecută, când am fost în Wales.
Credeam că ţi-a venit când citeai "The Murder of Roger Ackroyd".
E şi una din preferatele mele.
Cititorii mei iubesc cartea.
- Roger Ackroyd sau pe a ta? - Încă o întrebare, dnă Brown...
Mi-am amintit de un citat de Ray Bradbury, care a spus
"N-am nevoie de un ceas cu alarmă. Mă trezesc ideile mele."
Presupun că tu dormi buştean, dr. Brennan.
Acum cred că tu-mi datorezi scuze, dnă Brown.
Mai degrabă îţi citesc aiurelile decât să-mi cer scuze.
Sunt sigură că asta n-a fost diplomat.
Nu eşti de acord, dle Wise?
Am putut separa rănile la oase în două categorii:
traumatisme cauzate de obiecte ascuţite şi de obiecte contondente.
Traumatismele cauzate de obiectele contondente au avut loc postmortem,
probabil din cauza căderii de pe deal.
Sau când cadavrul a lovit pietrele din râu.
Sigur, dar după petele de sânge,
rănile cauzate de obiectele ascuţite nivelul carpului,
metacarpului, falangelor proximale, radiusului şi ulnei sunt perimortem.
Foarte probabil răni defensive.
- Nolan a ripostat. - Iar tăieturile
arată că atacatorul mânuia un fel de armă.
- Nolan n-a avut nicio şansă. - Testosteronul a cauzat îngroşarea oaselor.
Asta a fost exclus. Ar fi scăzut producţia de spermă.
Da, testosteronul artificial, dar ăsta produs natural de Nolan.
Nimeni nu produce aşa mult.
Ba da, dacă ia HCG.
Desigur. Medicaţia pentru fertilitate.
Ar face corpul să mărească natural producerea testosteronului.
La fel ar creşte şi producerea spermei.
Şi ar face limacşii s-o ia razna.
Ca să zic aşa.
Dacă a fost concediat de banca de spermă, de ce a luat în continuare HCG?
Mai sunt şi alte bănci, alte feluri de a-şi vine sperma.
Dar uită-te la formule. Acest HCG nu era deloc pur.
Probabil îl cumpăra de pe stradă.
Se vinde la multe săli, celor ce fac bodybuilding,
să redistribuie grăsimea şi să mărească testosteronul.
Ştim că a participat la o bătaie.
Poate nu viitorii părinţi îi voiau moartea.
Poate traficantul lui de droguri.
Eram antrenorul lui Sean la sală, atât.
Ai trei arestări, antrenorule.
Una pentru vinderea steroizilor ilegali, alta pentru hormoni de creştere
şi una pentru vinderea de amfetamine.
Acum sunt curat. De asta judecătorul m-a trimis la tratament,
pentru că ştiu că sunt un băiat bun care a avut o problemă.
Ai o problemă mai mare acum, pentru că Sean Nolan e mort.
O să-mi lipsească.
Începea să aibă o formă bună.
Şi tu ai făcut ce faci de obicei, i-ai vândut droguri.
- De data asta a fost HCG. - Nici măcar nu ştiu ce înseamnă.
Şi sigur n-aţi găsit droguri
la mine acasă când aţi percheziţionat-o.
- Dar îţi datora bani? - Da, ca antrenor.
Nu e ieftin să arăţi ca mine.
Îmi pare rău pentru Sean, dar am un client la 2:00,
şi nu m-aveţi cu nimic, altfel aş fi într-o celulă.
Scuză-mă. N-am terminat.
- Vrei să-ţi dai asta jos? - Serios?
Uite care e cea mai mare problemă cu tipi care sunt plini de steroizi.
- Par mai mari, dar sunt mai proşti. - Opreşte-te!
I-ai luxat mâna lui Sean aşa de rău acum trei luni că i-ai rupt-o.
- Avem martori. - Ne antrenam mai dur.
Nu vrei să fii închis pentru atacarea
unui agent federal, spune-mi ce s-a întâmplat între tine şi Sean.
Ne-am încăierat puţin, atât.
A spus că HCG nu era bun, de asta nu avea banii.
Un tip refuza să-l plătească pentru spermă pentru că soţia lui nu rămâne însărcinată.
- Sean a dat vina pe mine. - Ce tip?
Nu ştiu. Jur.
Iniţial am crezut că rănile la pelvis şi femur erau cauzate
de căderea de pe deal, dar uită-te la tăieturile pe suprafaţa corticală.
Are o tăietură adâncă la femurul drept.
O tăietură destul de adâncă să zgârie osul ar fi secţionat artera femurală.
Însemnând că victima ar fi murit din cauza sângerării.
Şi-ar pierde cunoştinţa în 30 de secunde. Ai idee ce armă a fost folosită?
Nu încă. Dacă era un cuţit, ar fi fost foarte bont.
Alte probe de înjunghiere sau tăiere?
Doar răni defensive şi aceste trei tăieturi la pelvis,
două pe femur.
Cine l-a ucis pe Sean Nolan ştia să aibă în vedere zona asta
ca să-l ucidă repede şi eficient.
Însemnând cineva cu multe cunoştinţe de anatomie.
Bine lucrat, dle Bray. Ai găsit cauza morţii.
Acum mai avem nevoie doar de armă.
Presupun că dormi buştean, dr. Brennan.
Acum cred că tu-mi datorezi scuze, dnă Brown.
Mai degrabă ţi-aş citi aiurelile decât să-mi cer iertare.
- Sunt sigură că asta n-a fost diplomat. - Te-am văzut la televizor.
Înainte să-mi ţii morală legat de comportamentul meu, m-a provocat.
- Sunt de acord. - Da?
Absolut. Dacă revăd înregistrarea, e clar.
- Te ataca mereu. - N-ar fi trebuit să merg.
Dar m-a rugat şi credeam că e o ocazie bună să-mi cer iertare.
Exact. Ţi-a cerut să-ţi spui părerea despre cartea ei.
De ce ar crede Tess Brown că i-ai da o părere favorabilă?
Sunt genială, perceptivă şi am vândut mai multe exemplare ca ea.
Nu, voia să înceapă să se certe cu tine.
Sweets, dar e vorba de o prostie psihologică...
- Eu nu... - E logic.
Ştie că tu nu crezi că e o romancieră bună.
Ştie şi că eşti incapabilă de a îndulci adevărul.
Ăsta e un alt fel de a spune că nu sunt diplomată?
Putem vorbi despre asta mai târziu.
Logica dictează că voia s-o insulţi
şi nici nu voia scuze de fapt.
E un comportament deliberat şi calculat.
Are un plan. Te foloseşte ca să îşi atingă scopul.
Urmele rănilor sunt compacte şi neregulate.
Un V adânc la al cincilea os metacarpian stâng,
falangele drept şi metacarpiene, osul iliac stâng şi femurul drept.
Căutăm o armă ascuţită, dar nu prea ascuţită,
un cuţit, dar nu un cuţit, un topor, dar nu un topor.
Asta ar trebui să ne ia cam 50 sau 60 de ani.
- E mai mult. - Sigur. De ce să fie uşor?
Traumatismele găsite pe pisiformul stâng, osul cu cârlig stâng
şi spina iliacă antero-superioară
au un V îngust, artificial tăiat
ceea ce s-ar potrivi lamei unui cuţit.
- Doi criminali? - Aşa s-ar părea.
Ia o armă şi să mergem.
- Gata? - Da.
Ce? Te simţi bine?
Da, da.
E vorba de muscă.
Dumnezeule! Iese!
A venit timpul? Să fierb nişte apă sau...?
Nu, nu. Încă mai am puţin timp.
Hai să rezolvăm crima ca să sărbătorim când apare micuţul.
Ce...?
Nicio bancă de spermă locală n-are un donator
cu descrierea sau profilul ADN al lui Sean Nolan.
De ce ar mai lua HCG dacă nu mai dona?
S-a decis să intre în afacere singur.
- Ca un stand pe marginea drumului? - Aproape.
- Nolan îşi vindea sperma online? - Da.
Aceleaşi minciuni cum că e în MENSA, c-a mers la Yale.
Dar norocul nostru, ţinea meticulos evidenţa.
Contul lui TopCloud ţine evidenţa spermei,
a locaţiei de livrare...
oprirea de lângă râu fiind una. Chiar şi copilul.
Apoi, e asta.
Se pare că unul din clienţii lui nu era prea bucuros de produsul lui.
Soţia tipului n-a rămas însărcinată şi a dat vina pe Nolan.
Acela poate fi clientul nervos de care vorbea antrenorul său.
Apoi a ameninţat să-l ucidă pe Nolan că i-a vândut spermă proastă.
Înţeleg greutăţile emoţionale
când un cuplu nu poate concepe, dle Robertson.
N-am venit la FBI pentru terapie, e un motiv pentru care m-aţi chemat aici?
E oarecum legat de asta.
Ai contactat un donator de spermă pe nume Sean Nolan, nu?
- E ilegal? - Nu, dar crima e.
A fost găsit mort pe un râu de pe Route 34.
Şi credeţi că...?
Sean părea să fie ultima voastră speranţă. Cel puţin
asta ai spus în e-mailuri.
Stai. N...
Eu şi Dina încercăm să facem un copil de mult timp,
şi... între inseminarea artificială, in vitro
şi tratamentele de fertilitate... ne-am cheltuit toţi banii,
şi ultimii pe care-i aveam... au mers la Nolan.
Nu. Înţeleg.
Furia e produsul aşteptărilor nerealizate.
Asta duce la confuzii şi deficite de emoţie.
Ce naiba spui?
Că Sean Nolan v-a promis ţie şi soţiei tale o viaţă şi nu s-a ţinut de cuvânt.
O viaţă pentru alta nu pare prea rezonabil. Cel puţin asta ai spus în e-mail.
Oamenii spun tot timpul "Te omor".
Dar în cazul ăsta, cineva a sfârşit mort.
Dacă ar fi să ucid pe cineva, e tipa de la banca de spermă care l-a recomandat,
pentru că nu absolvise la Yale.
Era prost ca noaptea.
- Ce bancă de spermă? - Khamu.
- Judith Lanfranco? - Da.
A spus că ne face o favoare.
Fii atent. Cred c-am găsit arma crimei.
- E o sapă cu trei colţuri. - Trei tăişuri.
De asta am crezut că sunt mai mulţi atacatori.
Tăieturile adânci proveneau de la marginea din faţă a sapei,
iar tăieturile subţiri de la loviturile
din lateralul lamei.
Tipul ăsta de sapă e folosit de Highway Department.
Era unul în oprirea în care a fost găsit Nolan.
- Lipseşte. - De când a fost comisă crima.
Armă la îndemână. Crima n-a fost premeditată.
Nu. Cine a făcut asta s-a înfuriat,
a luat primul lucru la îndemână şi a atacat.
Bine lucrat. Ar trebui să fii gazdă pentru insecte tot timpul.
Chiar te motivează.
Uite. Iese iar afară.
Salut, micuţule.
Asta începe să pară normal pentru mine.
Se pare că e mai des întâlnit decât credeam să-ţi vinzi sperma online.
Sunt mulţi oameni disperaţi să aibă copii.
Poate ar trebui să mă gândesc să fiu surogat.
Ce? Mai uşor.
Hai să rezolvăm cazul întâi, înainte să începi să faci copii pentru străini.
Nu, ai dreptate. Deja sunt extrem de ocupată.
Şi cum au mutat lansarea cărţii mele...
Când s-a întâmplat asta?
Tocmai m-a sunat editorul. Se pare c-a fost aşa multă publicitate
de la neînţelegerea cu Tess Brown încât au crezut că e un moment bun.
- Mulţumesc. - Vezi asta?
Tot răul spre bine, Bones.
De ce şefa băncii de spermă l-ar recomanda pe Nolan
când ştie că e un escroc?
Am crezut că primeşte ceva în schimb,
aşa că am pus contabilii să verifice conturile lui Judith Lanfranco,
iar rezultatul nu e ce mă aşteptam.
Nu el o plătea, ea îl plătea.
Poate o şantaja.
Ea s-a săturat să plătească aşa că s-a hotărât să pună capăt.
Acum că avem arma şi toate rănile din timpul morţii,
Pot introduce toate informaţiile ca să alcătuiesc un scenariu.
Erau multe răni la mâini şi picioare, aşa că e foarte clar
că Nolan încerca să-şi îndepărteze atacatorul.
Da, dar ce e ciudat e că toate rănile sunt izolate
la mâini, antebraţe şi zona pelviană.
Mai degrabă ai ţinti capul dacă ai încerca să ucizi pe cineva.
Asta dacă nu ne scapă ceva.
Angie...
Nu voiam să te supăr cu musca, dar...
Nu trebuie să zici nimic, scumpule. Te înţeleg.
- Serios? - Nu, deloc.
Dar... accept asta.
Cu toţii suntem puţin nebuni şi nebunia ta se întâmplă
să iasă într-un mod bizar şi revoltător.
Cred că e drăguţ
că vrei să-i dai viaţă... chestiei ăleia.
- Sunt cel mai norocos om din lume. - Nu glumeşti.
Dumnezeule! A ieşit.
Da. Nu, doar să ia aer. Mai are ceva timp.
Dumnezeule. Am şters cumva ce am scris?
Scumpule, te iubesc, dar acum vreau să te iubesc de la depărtare.
Bine. Şi eu te iubesc.
- De departe. - De departe. O să...
De departe.
Sean a ameninţat să te dea în vileag?
Putea să-ţi distrugă afacerea dacă-şi făcea escrocheria publică.
- Sean n-ar face asta niciodată. - Atunci de ce îl plăteai?
Îi împrumutam bani. Mergea greu cu modelingul,
iar el nu câştiga aşa mult ca donator online.
Eşti extrem de generoasă pentru cineva pe care el l-a minţit.
A greşit. Tu n-ai greşit niciodată?
Nu o greşeală care m-ar fi ucis.
Ştiu ce s-a întâmplat, Booth.
- E însărcinată. - Ce?
Da, vezi roşeaţa fosei triunghiulare, încheieturile umflate
şi mâinile, mărimea sânilor ei?
De asta îl protejai. Îi trimiteai clienţi.
L-ai folosit pe Sean Nolan ca donator.
Am făcut dragoste.
Eu şi Sean eram îndrăgostiţi.
Nu puteam spune nimic, altfel mi-aş fi pierdut slujba.
- Ştiai că are o iubită? - Da, dar mă iubea pe mine.
Urma să-i spună.
Şi l-ai crezut, chiar şi după ce a minţit că e un geniu?
Nu mai avea secrete. Nu faţă de mine.
Şi în sfârşit urma să aibă un copil al lui.
Urma să-l creştem împreună.
Am subliniat cu roşu rănile din timpul morţii.
Credeam că rănile de la mâini
şi de la antebraţe erau din cauză c-a ripostat
faţă de atacator, dar... uită-te la asta.
Vezi? Două tăieturi se aliniază.
Da, victima nu se lupta cu atacatorul ei.
- Se pare că se apăra. - Cine a făcut asta
urmărea stilul de viaţă al lui Nolan.
Am făcut o mică simulare să arăt ce s-a întâmplat în timpul atacului.
Nu sunt sigur că mă pot uita.
Criminalul taie artera femurală şi Nolan sângerează.
Sigur nu soţul sau antrenorul.
- Cum poţi fi sigur? - Niciun tip n-a făcut asta.
E ipotetic şi e sexist.
De acord, dar... probabil e adevărat.
Gândeşte-te. Nimic nu e mai rău
decât o femeie batjocorită cu acces la o sapă.
Ai adus-o la interogatoriu pe prietena lui Nolan?
Pare o mişcare corectă. Probele spun că e o crimă pasională,
cel mai probabil comisă de o femeie.
Crezi că iubita a aflat de aventura lui Nolan cu managera băncii de spermă.
Şi-a ieşit din minţi şi l-a ucis.
Dacă încă aş mai paria... uite ce...
- Aş paria toţi banii pe ea. - Ai spus
că relaţia ta cu Sean era bazată pe încredere reciprocă?
- Da, de ce? - Ştii că vindea spermă pe internet?
Normal că da. Eu i-am făcut poza pentru reclamă.
- Erai în regulă cu asta? - De ce nu? E...
aşa îşi suplimenta venitul.
Ai fi în regulă dacă Sean avea o aventură?
Ştiu unde bateţi cu asta.
- Serios? - Femeia de la banca de spermă.
Când aflăm că o încredere sacră e încălcată, poate fi devastator.
Uneori ne face să acţionăm cum nu facem de obicei.
Ştiam totul despre asta.
Am vorbit. Am plâns. Am trecut de asta.
Ţi-a spus că vor avea un copil,
că vor creşte un copil împreună?
- Îmi scapă ce e amuzant aici. - Îmi pare rău.
- Nu e amuzant. - Arată semne
de confuzie, un amestec de furie cu absurditate cauzează...
Nu, nu... Chiar e amuzant.
Cei care-l cunoşteau pe Sean ştiau că nu-şi doreşte un copil.
- Avea poze cu toţi copiii. - Erau ca trofeele.
Îl făceau să se simtă bărbat. Dar ar muri
mai degrabă decât să şteargă un copil la fund.
În niciun caz n-ar fi rămas cu ea dacă era însărcinată.
Am catalogat fiecare rană, atât din timpul crimei cât şi postmortem.
Booth şi Sweets sunt convinşi că ultimul suspect viabil e managera băncii de spermă.
- E treaba noastră să-i ajutăm. - Sau să orbim făcând asta.
Chiar şi orb, tot poţi simţi oasele.
Pare să fie decolorare
pe marginea infraorbitală stângă.
Pete din cauza limacşilor?
Îmi pare rău. Credeam c-am scos totul.
Nu. E imprimată în os.
Wendell e ocupat cu Brennan, dar pot sta.
Nu. Nu, Angie. E treaba mea.
Iubirea mea pentru tine e mai puternică decât reflexul de a voma.
Serios? Bine. Mulţumesc.
- Mişcă? - Da.
Dumnezeule, îmi doresc să pot sta în sala de aşteptare fumând ţigări
cu ceilalţi taţi.
Am un vas ce are pământ în el.
Vreau să-l iei şi să masezi nodul.
Îmi eşti atât de dator.
Se întâmplă!
Dumnezeule. Cum ai văzut asta?
- Asta am întrebat. - Excepţională observaţie.
Orice ar fi, e foarte mică.
Vine!
Uite-o!
Trebuie să fie ceva în cărţi
despre a fi gazda unei insecte.
A ieşit!
Ce e aia?
O unghie. Cine a atacat victima
l-a zgâriat pe faţă şi şi-a lăsat o parte din unghie.
- Putem face rost de ADN. - Am găsit o unghie
în ochiul lui Sean Nolan.
- Şi? - Suntem siguri că e a ta.
Cât vă băteaţi, l-ai zgâriat pe faţă.
S-a rupt o aşchie din unghie.
- Asta te plasează la locul crimei. - E ridicol.
De ce l-aş fi ucis? Vom avea un copil împreună.
De fapt nu-l aveaţi. Era doar al tău, Judith,
pentru că nu voia să aibă copii.
Avem un mandat să luăm o probă de ADN de la tine.
Va fi uşor să demonstrăm că unghia e a ta.
El te-a folosit. Tu te-ai pierdut cu firea.
Dacă mărturiseşti, procurorul va fi mult mai înţelegător.
A râs.
Când i-am spus că sunt însărcinată... a râs.
Nu puteam înţelege.
Cum putea fi tatăl a atâtor copii,
apoi să-mi râdă în faţă când eram însărcinată cu al lui?
Au sunat de la "Jurnalul de Entomologie".
Vor să scrie un articol despre mine.
- Vin mâine. - E grozav, omule.
Şi de fapt... eu am analizat
ţesutul meu de la gât unde s-a dezvoltat musca.
Cred că asta ar putea ajuta cercetarea
bolilor datorate insectelor.
- Te simţi bine, Angie? - Îmi pare rău, sunt...
Mă bucur să fiu cu un tip care e...
destul de nebun să facă aşa ceva.
Crezi că-i putem spune Jack?
Cei de la jurnal m-au întrebat care e numele lui,
cum am participat cu toţii,
l-am numit Jefferson.
Cred că seamănă cu tine.
- Apreciez că ai venit. - Desigur.
Dar de ce a trebuit să ne întâlnim într-o dugheană?
Amândouă am fost pe lista best sellerilor.
De fapt, îmi place aici.
Eşti ciudată, Tempe.
- Ce e în meniu şi nu mă va ucide? - Plăcinta cu mere e minunată.
Folosesc mere organice şi le asezonează...
Bine, plăcintă.
Vă pot aduce ceva?
Iau faimoasa plăcintă şi cafea.
Şi eu, dar ceai.
Stai... eşti...?
Da.
Îmi plac cărţile tale aşa mult.
- Sunt într-un club de lectură şi ne plac. - Mulţumesc.
Vin imediat cu plăcinta dvs.
Ea e Tess Brown. Ea a scris toate acele romane.
Trebuie să arăt asta clubului meu.
Ştiu ce ai făcut, Tess.
N-ai mai scris un best seller de patru ani.
M-ai aţâţat să avem o ceartă publică
ca să măreşti vânzările cărţii tale.
- Cu plăcere. - Poftim?
E bine pentru amândouă.
Tu ai lansarea mai devreme, iar vânzările mele au crescut.
Binecuvântată fie America.
E înşelător, necinstit şi fără gust.
Eu nu sunt ca tine, Tempe.
Eşti deşteaptă, eşti o scriitoare bună, ai toată acea...
luptă împotriva crimelor.
Sunt groaznică. Şi asta în termeni buni.
Norocul meu că cei care-mi cumpără cărţile sunt idioţi.
Cei care-ţi cumpără cărţile vor doar să fie amuzaţi.
Ar fi amuzaţi şi de un ghem de aţă.
Nu vreau să am de-a face cu asta.
Ce faci?
Nu, nu mă poţi filma. Dă-mi asta. Nu...
Crezi că sunt idioată şi toţi prietenii mei sunt idioţi?
Le-a zis idioţi?
- Asta e rău. - Are peste 500.000 de vizualizări.
- Pe Tess o părăseşte editura ei. - N-ai pus tu asta la cale?
- Nu. - Asta da karma.
Vânzările cărţii tale vor fi imense.
Cazul pe care l-am rezolvat ar fi un subiect bun pentru cartea mea.
Nu, nu vrei să retrăieşti asta. Nu, e rău.
Ce zici dacă am fura nava spaţială şi am rezolva o crimă în spaţiu?
Nava a fost scoasă din funcţiune.
E ficţiune. Nu respinge ideea.
Ne putem lupta cu extratereştri. Chestia din Hodgins poate fi imensă.
Cărţile mele se bazează pe adevăr, Booth.
Ajutorul lui Kathy Reichs trebuie să fie mai important.
Agentul Andy e foarte important pentru subiectele mele.
Iar el luptându-se cu extratereştri... ar mări vânzarea cărţilor tale.
- Spui că te-ai bate cu un extraterestru? - Da, în circumstanţele corecte.
- Dar aş avea nevoie de un laser. - Asta e ridicol.
Asta nu e ridicol.
Când te atacă extratereştri, o să fii fericită că am un laser.
Nu te ascult.
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team