- Degetul tău blochează lentila. - Ştiu să fac o poză, Bonnie.
Da, a degetului tău.
Am găsit un cadavru, Norman. Trebuie să documentăm pentru autorităţi.
Asta dacă nu cumva nu te simţi ca un adevărat american.
Am trecut de la fotograf prost la terorist acum, Bonnie?
Dacă aşa e...
Acum să ne facem câteva poze să ne creadă copiii.
Trebuie să acoperim cadavrul.
"Forensic Files" spune că un loc al crimei netulburat
e crucial pentru soluţionarea unei crime.
- Ştii ce? N-ar trebui să fii aici. - Femeia mi-a furat identitatea, Seeley.
Era prietena mea. Mi-a distrus reputaţia, m-a trădat.
Nu ştiu când voi mai putea să fac împrumuturi din nou.
Şi nici n-ai fi putut s-o arestezi dacă n-ar fi făcut Angela ce a făcut.
Am înţeles. Dar ascultă-mă. O duc singur la interogatoriu.
Ştiu. Voiam doar s-o privesc în ochi, să mă asigur că e real.
Da, de departe.
Îmi pare rău, Cam. Nu m-am gândit...
Înapoi! Du-o în cameră.
- Sunt bine. - Mersi pentru asta.
Nu ţi-am spus "de la depărtare"? Stai. Booth.
Da. Unde?
Lacul Anna. Grozav, am înţeles.
- Avem un cadavru. Să mergem. - Cum rămâne cu ea?
Chiar crezi că-mi pasă dacă stă puţin acolo?
Nu, ţie? Hai să mergem.
Am călcat-o pe picior şi ce miroase aşa?
Ţesut şi os ars.
E amară într-un mod unic.
E foarte nociv.
E oribil dacă mă-ntrebi pe mine. Parcă a explodat peste tot.
Diametrul pelvin arată că victima era femeie.
Şi practic a explodat.
Va fi primul caz înregistrat al unor rămăşiţe lovite de fulger.
Sunt puţin nesigură
să descopăr cum a distrus rămăşiţele.
Serios? Nesigură? Grozav.
E mai caustic decât ce ai găsi în mod normal la un cadavru ars.
Din cauza lor. Pentatomidae de secară.
Miroase a coriandru. Miroase asta.
Prefer să nu. Ai ceva folositor aici?
Iartă-mă că mă bucur de ceea ce fac.
După larvele de muşte, cadavrul e aici de cam trei zile.
"Trei zile." De ce nu începi cu asta?
Ştii ce? O să merg să vorbesc cu poliţiştii de acolo.
Ai văzut-o pe cea care ţi-a furat identitatea?
Da. Şi am lovit-o.
- Super. - Nici n-ai idee.
După mărimea şi dezvoltarea trunchiului,
victima nu era la pubertate, avea în jur de 10 ani.
Nu sunt de acord. Uită-te la erupţia molarilor victimei.
Rădăcinile încă nu sunt dezvoltate complet.
Şi e foarte puţină frecare.
- Vrei să spui că e adolescentă? - Aş zice 16 sau 17 ani.
A fost abandonată aici. Sunt urme de cauciucuri şi de târâre.
De ce s-a dezvoltat aşa încet?
Şi de ce are urmele mai multor fracturi?
Iartă-mă, s-a întâmplat asta când a explodat?
Nu s-ar explica asta.
- Dă-mi pixul tău, Booth. - Poftim.
- Cum s-a întâmplat asta? - Are o plăcuţă chirurgicală în scapulă.
- Fulgerul a magnetizat-o. - Cât de tare e?
Nu, e în regulă. Păstrează pixul.
- Acum are o persoană pe el. - Îmi pare rău, îl şterg.
Nu, e în regulă, îmi iau altul.
BONES Sezonul 9 - Episodul 11
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team
Care sunt şansele ca un fulger să lovească un cadavru?
Nu pune întrebarea asta în faţa drei Brennan.
Te va obliga să găseşti răspunsul.
Uite ce era agăţat de C-4.
Un medalion. Se poate?
- Ia uite. - Mama şi tata?
Cu craniul într-o formă aşa proastă, Angela se poate folosi de părinţi
pentru a aproxima cum arăta victima.
Văd remodelare aici.
Şi o fractură cu deplasare de fragment osos a procesului olecranian al ulnei.
Asta sugerează contracţii repetate ale tendonului tricepsului.
Fractură datorată stresului la nivelul coloanei vertebrale lombare arată spondiloză.
Epifizele încheieturilor sunt unite.
De asta e aşa scundă.
Fractura la nivelul suprafeţelor de creştere poate fi cauza de fuziune osoasă.
Vascularizarea semilunarului s-a întrerupt, aşa ca osul s-a deteriorat.
Aşa se explică nevoia de implanturi.
Pare a fi un abuz fizic sistematic.
Şi e o fractură la fibulă nevindecată complet.
- Nu e mai veche de şapte săptămâni. - Era bătută în mod regulat?
Uită-te bine la mama şi tatăl din acel medalion.
Unul din ei sau amândoi pot fi criminalii.
Cadavrul a fost aranjat cu grijă, cu respect.
Vezi cum au fost aranjate membrele?
N-a fost doar abandonată aici.
- Criminalul nu s-a grăbit? - Dacă a fost criminalul.
Dacă scenariul implică abuzul unuia din părinţi ce a rezultat în moartea fetei.
Atunci celălalt a scăpat de cadavru? Dumnezeule.
Trebuie să mă gândesc la orice posibilitate. Vezi acel material?
Pare să fi fost folosită să acopere faţa victimei,
care e un alt semn că ucigaşul o cunoştea pe victimă.
Era prea dureros să se uite la ea.
Ucis de cineva care te iubeşte. N-o să înţeleg niciodată.
Da, nici eu.
Figurile Lichtenberg.
Da, asta se întâmplă când fulgerul loveşte un om.
Chiar şi când persoana e deja moartă?
Nu cred că se întâmplă foarte des.
Ar trebui să publici o lucrare cu subiectul ăsta
în jurnalele de criminalistică, să-ţi clădeşti un nume.
Să-mi clădesc un nume? Ca cel care a fost furat?
Au prins-o. S-a terminat. Poţi să uiţi acum.
Să uit? Nici pe aproape.
- Ştii ce mi-a spus Caroline? - Să renunţi?
Nu, a spus că, dacă pot arăta că Haley mi-a furat identitatea
cu intenţie criminală, atunci devine furt de identitate agravat
şi mai poate primi 3-5 ani la sentinţă.
- Vei face asta? - Sigur. Sunt destul de agravată.
- Ce? - Ai câştigat.
Toate probele arată că primul pas în vindecare e iertarea.
Sunt mai mult genul răzbunător.
O să duc rămăşiţele de material la Hodgins, dacă ai terminat.
Dacă stai să te gândeşti, furtul de identitate e ca orice altă crimă.
Angie, am găsit asta în hainele victimei,
fiind albă,
mă gândeam că poate accesezi datele.
- Ca să afli pentru ce e. - Da, nicio problemă.
Fulgerul probabil a demagnetizat cardul.
Amanda Watters, 16 ani.
Tatăl ei, Leon, profesor la Universitatea Buchanan, i-a raportat dispariţia.
Şi mama?
Sweets spune că poate fi implicată.
Par drăguţi oamenii aceştia.
Par perfect normali şi drăguţi.
Dr. Watters?
- Am nevoie de o clipă, vă rog. - Ce face?
Pare să fie calculul vectorial
şi ceva legat de mişcare,
dar nu recunosc contextul.
I-am spus că fiica lui a murit,
iar el scrijeleşte pe tablă. Dr. Watters,
înţelegi ce ţi-am spus?
Fiica ta a murit.
- Sigur e Amanda? - Da, suntem siguri.
- Vreţi să terminaţi asta mai întâi? - Bones.
Da, mulţumesc. Doar partea asta.
Nu, nu. Mă scuzaţi, dr. Watters,
acum trebuie să vă vorbim de fiica dvs.
Gata. Mulţumesc.
Va trebui să vorbim şi cu soţia dvs.
Asta e imposibil.
- De ce? - Soţia mea e moartă.
E o coincidenţă groaznică.
Conceptul de coincidenţă e eronat.
E posibil de definit o formulă
de interacţiune între toate lucrurile din univers.
Iartă-mă. Asta e o mărturisire?
Nu, doar un adevăr.
Soţia mea a murit de cancer la sân acum un an.
Puteţi explica de ce fiica dvs arăta semne de abuz?
Amanda era gimnastă la nivel naţional.
Gimnastica poate explica fracturile osoase.
Fiica dvs avea vreo problemă la şcoală?
Amanda nu mergea la şcoală.
Îşi lua diploma de bacalaureat
de la o şcoală online pentru copii minune şi profesionişti.
- Eşti un om îngust la minte, nu? - Poftim?
Ai o privire extrem de limitată despre univers.
Agentul Booth
doar aplică ani de probabilităţi statistice
morţii fiicei dvs. E o interpretare raţională.
Ce zici de raţiunea asta? Când ţi-ai văzut ultima dată...
"fiica"?
Booth!
Acum trei zile la micul dejun.
De aceea i-am raportat dispariţia.
Am terminat?
De ce? Mai ai probleme de mate pe care le poţi rezolva?
Nu mai am.
Tipul e nebun. E nebun.
E fizician, Booth. Unul din cei mai buni din ţară.
Ecuaţiile pe care le-a avut pe tablă?
Trebuie să recunosc că n-am putut urmări multe din ele.
Reacţiile lui sunt psihotice, da Bones?
Fiica lui a murit şi el vrea doar să rezolve probleme.
- Eu ce fac când sunt supărată? - Te îngropi în muncă.
Dacă v-aş pierde pe Christine şi pe tine la diferenţă de un an?
Singurul mod în care aş supravieţui ar fi să-mi fac treaba.
Nici nu cred că asta ar ajuta.
Crezi că n-ar fi putut ucide pe nimeni pentru că e un tolomac?
Oamenii fac faţă stresului în moduri diferite.
Tu m-ai învăţat asta. Ai fost prea dur cu el.
Rănile antemortem pot fi explicate ca markeri ocupaţionali.
Gimnastica lasă urme asupra corpului.
Spun doar că nu poţi fi sigură că profesorul n-a abuzat-o pe Amanda.
Îmi spun părerea doar.
O spune instinctul tău, în care nici nu crezi.
Booth refuză să accepte faptul că-l înţeleg pe profesor
pentru că noi doi ne asemănăm.
Nu eşti suspectă de crimă, e o diferenţă mare.
Cred că dr. Brennan spune că şi ea simte această...
Serios? Opreşte-te.
Îi ţii partea pentru că instruirea ta nu ţi-a spus cum se va termina asta?
- Nu e treaba mea. - Exact.
Urma să fii de acord cu mine, nu?
Cred c-ar trebui să abordăm cazul ca pe oricare altul şi să ne concentrăm
doar pe probe, pe nimic altceva.
Întreaga ta profesie se bazează pe subiectivitate.
Până acum, nu te-ai bazat pe probe.
- Simplifici prea mult lucrurile. - Să trecem mai departe!
Da? Destul.
Emoţiile sunt dificile pentru oameni ca mine şi ca profesorul.
Munca e un refugiu. Booth crede că asta ne face ciudaţi.
Nu vorbim despre noi! Nu, Sweets?
- Credeam că nu trebuie să mă bag. - Cine te-a întrebat pe tine?
Nu cred c-ar trebui să fii distras de la a căuta alţi suspecţi pentru că profesorul
operează la un nivel pe care nu-l înţelegi.
Nu suntem! O să mergem la sala de antrenament.
O să vorbim cu antrenorul ei şi alte gimnaste.
Şi o să iau un mandat să mă uit prin e-mailuri şi chaturi să văd
cu cine a vorbit Amanda la şcoala ei online.
O să pot discerne tipuri de personalitate şi rivalităţi...
Bun, atunci ar trebui să mergem.
Ce s-a întâmplat aici?
Ia te uită. Ştiu tipi de la Forţele Speciale
care nu se pot căţăra aşa repede.
Uită-te la bârna aia. Abia dacă e mai lată ca piciorul ei.
De aceea bârna e aşa solicitantă.
E nevoie de un centru gravitaţional extrem de jos,
de aceea majoritatea gimnastelor nu sunt înalte.
Ea, zburând prin aer cu cea mai mare...
- Da, de acord. - Asta o va durea.
Nu, nu aşa, Sharon. Îţi vei rupe ceva.
Vrei să răneşti echipa? Ţi-am spus de o sută de ori.
Vizualiză aterizarea. Iertaţi-mă.
Niciun părinte n-are voie la încălzire. Le distrage atenţia elevelor de la...
Agent special Seeley Booth, FBI. Ea e partenera mea, dr. Temperance Brennan.
Sunt Dennis McIntyre, antrenor. S-a întâmplat ceva?
Trebuie să-ţi pun câteva întrebări legate de una din gimnaste, Amanda Watters?
- E moartă. - Ce?
Amanda? Sunteţi siguri?
Da, niciodată nu greşesc o identificare.
- Eraţi apropiaţi? - Lucram împreună cel puţin 6 ore pe zi.
Şi nu te-a îngrijorat că n-a venit de trei zile?
Am presupus că e acasă. Era accidentată.
Fibula fractură de acum şapte săptămâni?
Da, i-am spus să n-o forţeze până săptămâna viitoare.
Amanda era cea mai bună gimnastă pe care am antrenat-o vreodată.
Dacă era cea mai bună, sigur multe alte gimnaste erau geloase.
Nu, fetele mele... sunt o echipă. Fiecare din ele.
Antropologic, asta nu e rezonabil.
- Competiţia e acerbă aici. - Cum s-a accidentat?
Acum nu va suna bine. Mai ales după presupunerile voastre.
Una din fete o supraveghea. Ellie Pitera.
Amanda finaliza un dublu întins, iar Ellie n-a putut s-o susţină.
A fost un accident. Ellie e o fată bună.
E la fel de bună ca Amanda?
Amanda era prima. Ellie era pe locul doi.
Dar erau prietene foarte bune.
Unde e Ellie acum?
Se antrenează după amiaza. O cunosc pe Ellie de patru ani, agent Booth.
E o fată bună.
Ai terminat la ce lucrai?
Dr. Brennan.
- Te aşteptam? - Nu, eu...
Voiam să văd ce faci.
Nu-mi imaginez cum e să-ţi pierzi fiica.
- Aţi aflat cine e vinovat? - Nu încă.
Unii oameni cred c-ai fost tu.
Era fiica mea.
Deşi sigur agentul Booth
n-ar fi convins de asta.
Nu.
De ce n-ai terminat la ce lucrai?
- Nu e important. - Sigur era foarte important.
Nu mai e.
Lumea nu va fi mai săracă dacă nu-l termin.
Mi se pare foarte greu
să-mi cresc fiica fără soţul meu.
Soţia mea, Elaine, era adevăratul părinte.
O iubeam pe Amanda. O iubesc.
Dar deseori, ea era cea care avea grijă de mine.
Se asigura că mănânc. Se asigura că merg la timp la serviciu.
Acum te învinovăţeşti că n-ai apărat-o.
Este o extensie logică a raţiunii tale.
Deşi cred că gândul la sinucidere
e mai degrabă o alegere emoţională, nu una raţională.
- Poftim? - Oamenii ca noi?
Nu suntem nimic fără munca noastră.
Fiica ta tempera asta.
Fără ea, dacă-ţi abandonezi munca,
nu vei avea un motiv de a trăi.
Pare o gândire extrem de raţională.
Dar ai lăsat deoparte o parte crucială a ecuaţiei.
Vrei ca persoana responsabilă
de moartea fiicei tale să fie prinsă, nu?
- Desigur. - Poate nu fi aşa dacă-ţi iei viaţa.
- Nu înţeleg. - Urmează logica.
Dacă te sinucizi, autorităţile vor fi convinse că tu ai făcut-o,
că ţi-ai abuzat şi ucis fiica.
Avea grijă de tine ca tu să-ţi continui munca.
Nu toată lumea înţelege oamenii ca noi.
Inerţia îţi cere să continui.
Pentru Amanda.
Află cine a făcut asta.
Hodgins a găsit un card de securitate în lucrurile ei.
E degradat, dar încearcă să salveze banda magnetică.
Crezi că ne poate spune unde s-a dus înainte de a muri?
Aşa sper.
- Ai aflat cauza morţii? - Nu încă.
Dar am separat rănile din timpul morţii de cele post sau antemortem.
Uită-te la asta.
Vezi fracturarea şi separaţia mărită
la marginile exterioare ale vertebrelor 6, 7 şi 8?
Şi fractura de la nivelul suprafeţei posterioare a sternului?
- A ripostat. - E posibil.
S-ar potrivi cu ţesutul rămas pe scalp.
Arăta hemoragie sub aponevroza epicraniană şi contuzii însemnând că i-a fost smuls părul.
A ripostat serios.
Anunţă-mă dacă găseşti cauza.
- Chiar o vei face? - Ce?
- Vei mări acuzaţiile. - Absolut. De ce?
Credeam că poate am un efect asupra ta.
Îmi pare rău că nu sunt o sfântă. Încă nu-mi pot lua un card de credit.
Primesc o alocaţie de la un contabil desemnat de tribunal
ca un copil şi nu mai vreau să vorbesc despre asta.
Eu am fost persecutat în Iran.
Mi-am pierdut casa.
Vărul meu a fost ucis aşa că am idee ce înseamnă să vrei răzbunarea.
Şi mă ţineam de acea furie.
Am devenit acea furie până ce doar asta am fost.
Până am decis să renunţ la ea,
mi-am dat seama că uneori lumea e un lucru nedrept
pe care trebuie să-l acceptăm.
Dacă nu mă hotăram să iert,
n-aş fi avut viaţa pe care o am acum.
Nu te-aş fi putut avea pe tine.
Cred că acum ştim cine e persoana bună în această relaţie.
- Cam... - Te las să te întorci la muncă.
Cum e posibil asta?
- E la 2 m de pământ. - Nu putea face asta acum patru luni.
Şi-a fracturat trei degete de la picioare, dar s-a menţinut.
- E o aterizare frumoasă. - A fost cu adevărat incredibil.
- Mersi. - Acum bandajează-ţi glezna, Ellie.
Judecând după umflătură, e posibil să-ţi fi fracturat talusul.
- Ştiu. - Ei sunt agentul Booth
şi dr. Brennan, vor să te întrebe de Amanda.
Probabil eşti supărată că ai pierdut pe cineva apropiat de tine.
Sunt, dar avem un concurs în cinci săptămâni.
Amanda ar înţelege. Ştiu de ce vrei să vorbeşti cu mine.
- De ce? - Toţi cred
că am lăsat-o pe Amanda să cadă intenţionat pentru că voiam să fiu eu prima.
Dar a făcut prea mult rotaţii la un şurub dublu.
N-am putut s-o prind la timp.
Fractura fibulei la Amanda putea fi cauzată de asta.
- Am mai văzut rana aceea. - N-am ucis-o.
Ne antrenăm împreună de ani de zile. Mi-era ca o soră.
Amanda se întorcea la antrenamente săptămâna viitoare.
Ellie urma s-o ajute cu exerciţiul la sol.
Ar trebui să merg la elevii mei.
Desigur. Mulţumesc.
Mulţumesc.. Doar... fă întoarceri.
Aşteaptă.
- Să aştept? - Nu cred că Amanda se întorcea.
- Cum adică? - Sărea peste terapia fizică,
îşi petrecea timpul cu oameni noi, se droga.
Nu era în formă de a concura.
Mulţumesc.
Cred că am găsit omul de legătură al victimei.
- Ce? Cum? - Am urmărit chaturile ei online.
Ai spionat copiii?
I-ai putea spune supraveghere dacă te simţi mai bine.
Spune-mi ce ai aflat.
Un puşti o tot întreba pe Amanda Watters dacă voia s-o cunoască pe Molly.
Ea tot refuza, apoi a acceptat,
apoi el a întrebat-o dacă voia s-o cunoască iar pe Molly,
apoi ea l-a rugat s-o cunoască pe Molly.
Molly e un drog. E un jargon
pentru un tip de Ecstasy purificat.
Lucrez pentru forţele de ordine.
- Ştiu asta. - Cum îl cheamă pe puşti?
- MadMolly. - Numele lui adevărat.
Da... Julian Anton.
Tu l-ai cercetat pe puşti, aşa că tu interoghează-l.
Nouăsprezece ani?
E puţin prea bătrân să fie la liceu, nu?
Tu cât ai, 22? E ciudat că eşti agent.
Nu cred că erai acolo pentru educaţie... MadMolly.
Da, şi avem un mandat să-ţi percheziţionăm maşina.
Să ascunzi lucruri în uşa maşinii e foarte...
nu eşti aşa deştept.
Ce e aia? Nu e a mea.
Nu ne pasă de drogurile tale, Julian.
Ne pasă de ce i s-a întâmplat Amandei Watters.
N-am făcut sex cu ea sau ceva.
Şi chiar dacă aş fi făcut, era legal.
- A fost ucisă. - Doamne.
Acum suspectul principal e traficantul ei de droguri.
N-am avut probleme cu Amanda. De ce s-o fi ucis-o?
- Poate a ţipat c-ai violat-o? - Omule!
Nu sunt rău. Întreabă-i prietena. Mă plăcea.
- Ce prietenă? - Rachel Howes.
Era cu Amanda ultima dată când ai văzut-o?
- Nu le-am văzut niciodată despărţite. - Când era asta?
Mi-am dat seama în scurtul timp în care am format o relaţie,
că ţi-ai făcut o părere despre mine
ce va face ceea ce am de spus să pară rău, dar...
era în aceeaşi zi în care a dispărut.
- Au cumpărat Molly de la tine? - Da, dar refuz să răspund
pentru că mă poate incrimina.
Tocmai ai... bine.
Prima întrebare e... cum te-ai rănit?
Ce contează?
Criminaliştii spun că Amanda a ripostat.
Dacă poate explica rănile de pe braţul ei,
o pot elimina ca suspectă.
Acum trei zile, Rachel a venit acasă drogată.
I-am tras o palmă.
Mi-a dat o palmă şi am căzut pe scări.
Ăsta e adevărul.
Ştiu cât de drogată era, apoi a spus că va renunţa la violoncel...
- Am reacţionat greşit la ambele. - Avem trei locuri de muncă.
Am renunţat la tot pentru violoncelul lui Rachel.
Suntem la consiliere familială. Verifică totul.
Te enervezi destul de rău ca să-ţi pălmuieşti propria fiică, pe care o iubeşti.
Îmi pot doar imagina ce i-ai face
cuiva care ar încerca să-ţi rănească fiica.
Nu am auzit de Amanda până acum.
E adevărat. Am cunoscut-o pe Amanda online.
Luaţi Molly împreună, nu?
Ne distram.
Voiam să-ncetăm să fim...
copii minune pentru o clipă.
E prea multă presiune.
Când ai văzut-o ultima dată pe Amanda?
Înainte să merg acasă, în seara în care m-am certat cu tata.
Amanda urma să-i spună tatălui ei că şi ea va renunţa la gimnastică.
Amanda urma să vorbească cu tatăl ei în seara aceea?
Am făcut un pact să renunţăm.
Şi n-am mai avut veşti de la ea.
M-am gândit că i s-a făcut frică
şi că nu voia să-mi spună.
Acum pot îmbrăca banda magnetică
cu tetraclorură de carbon, iar când se evaporă...
E uimitor.
Al doilea cod de bare ne va arăta de unde e cardul.
- Dar pare incomplet. - Dacă aprinzi scannerul,
îl pot încărca şi aplica software-ul să repar codul de bare.
Părinţii fetei cu violoncelul cheltuie
în jur de un sfert de milion pe lecţii, apoi ea se hotărăşte
să se drogheze şi să fugă cu atleta.
Probabil urmau One Direction sau ceva.
Booth crede că tatăl fetei cu violoncelul poate să fi făcut ceva mai rău
decât să-şi pălmuiască copilul?
- Ai găsit ceva? - Da, e pentru un card de acces
la o clădire la universitatea Buchanan.
- Ce ar face ea acolo? - Acolo lucrează tatăl ei.
A intrat în clădire la 7:18 în seara în care a fost ucisă.
Tatăl a spus că ultima dată a văzut-o la micul dejun.
Asta spune c-a minţit.
- Ne-ai minţit, Leon. - Nu ştiu la ce vă referiţi.
Ai spus că nu ţi-a văzut fiica în noaptea în care a fost ucisă.
N-am văzut-o. Lucram.
Construiam o măsură invariantă
a fazei spaţiale a spaţiu-timpului cosmologic.
- Am notiţele mele. - Notiţele nu sunt un alibi.
Înţelegi asta?
Vă spun că nu mi-am văzut fiica în acea seară.
Ar fi trebuit să mă sune ca să intre după ore în clădire.
Există un protocol de securitate.
Ai cardul de acces, dr. Watters?
L-am rătăcit pe al meu,
dar paznicii mă cunosc...
Acel card de acces a fost găsit asupra fiicei tale.
Conform logurilor de securitate,
fiica ta a intrat în clădire la 7:18 p.m.
- Pot să văd asta? - Da.
Ai mâncat în acea seară, dr. Watters?
Cred că da... Pui, dacă era joi.
Îmi place predictabilitatea.
Grozav, mă bucur că ţi-a plăcut puiul şi-ţi place predictibilitatea,
dar aici vorbim de fiica ta.
Aici zice c-a intrat în clădire la 7:18 p.m.
Dr. Brennan are dreptate.
Amanda mi-a adus cina în acea seară în drum spre antrenamente.
- Şi nu-ţi aminteai asta? - N-am fost un tată prea bun.
Cred că am stabilit asta clar.
Uneori, când suntem în mijlocul muncii,
chiar şi prezenţa cuiva iubit poate fi o distragere.
O neplăcere chiar.
Poate a fost mai uşor să scapi de ea în loc să fii deranjat de ea.
Eu nu te-aş răni niciodată, Booth.
Aş fi renunţat la munca mea
să pot relaţiona cu Amanda ca un părinte...
normal.
Cred că abia dacă am privit-o în acea seară.
Şi sigur asta a rănit-o.
Dar nu am ucis-o.
Mi-ar fi luat cina
de la Chicken Shed de pe Garfield.
O cunoşteau. Vorbiţi cu ei.
Hai să mergem.
- Parcă erai avocata lui acolo, Bones. - Îl cred, Booth.
Comportamentul său seamănă cu al meu. Şi sunt excelentă la a recunoaşte asta.
Ştii ce? A minţit.
Nimeni nu uită că şi-au văzut fiica în noaptea în care a murit.
Sunt momente în care pot descrie un set de rămăşiţe în detaliu,
dar nu-mi pot aminti ce lună e.
Fiecare supravieţuieşte în felul său.
Da, dar în cazul ăsta, cineva nu a supravieţuit, ai înţeles?
Data viitoare, aş aprecia dacă nu i-ai lua partea suspectului
la interogatoriu.
Mersi.
Cam?
Credeam că ăsta e numele tău.
Mi-au spus că-mi voi vedea avocatul.
Ştiu.
E de ajutor să fii prieten cu un procuror federal.
Ce vrei?
De ce eu, Haley?
Eram prietene.
A fost mai simplu.
Serios?
A fost mai simplu să-i furi identitatea unei prietene?
- Mult. - Măcar ştii ce înseamnă cuvântul?
Cineva pe care te poţi baza să te ajute?
Ţi-am cerut un împrumut.
Se vedea că te descurci bine, dar nu puteai fi deranjată.
Nu ştiu ce bani crezi că am, dar am salariu de stat.
Am o fiică la facultate.
- Nu aveam o slujbă. - Banii furaţi, creditul folosit?
Ai cumpărat haine scumpe, ai fost în vacanţă, ai luat un ceas de 5.000$...
Voiai să-ţi dau bani pentru asta?
Şi acum sunt aici.
- Suntem chit. - Nu, nu vom fi niciodată chit.
Îmi va lua ani de zile să-mi revin după ce mi-ai făcut.
Nu ai deloc remuşcări?
A fost mereu uşor pentru tine.
Ai terminat şcoala, ai primit o slujbă grozavă, ai fost promovată.
Am muncit din greu.
Ceva ce nu simţi nevoia să faci.
Nu e aşa simplu cum crezi să fac ceea ce am făcut.
N-am fost prinsă timp de un an.
Eşti incredibilă.
Ai venit aici să-mi dai o lecţie?
- Pentru că poţi uita de asta. - Am venit aici...
Ştii ce? Nici nu trebuie să ştii.
Reexaminam vertebra cervicală
când am observat aceste două fracturi subtile la C-3 şi C-7.
Ai măsurat separarea celor două răni?
10,16 centimetri. Par să fie subluxaţii
cauzate de hiperextensia articulaţiilor.
Înseamnă că stătea deasupra a ceva înalt şi a fost împinsă.
Exact. Ştiu cum a murit Amanda.
Angela va putea confirma.
Stai. Cum?
- În dreapta e victima. - O poţi pune pe spate?
Acum, pune o scândură de 10,16 centimetri lăţime
sub vertebra cervicală.
Ridică înălţimea scândurii cu 5 cm.
După riposta iniţială, criminalul a pus victima pe pământ
şi a pus genunchiul pe trunchiul ei.
Atacatorul ar fi pus mâinile pe gâtul victimei şi ar fi împins.
Strangularea deasupra scândurii a cauzat fracturi prin hiperextensie
în procesele spinoase ale C-3 şi C-7.
- Exact. - Dar care era scândura?
10,16 centimetri.
10 cm. Era bârna.
Ştiu cât de important e pentru tine să-ţi ţii echipa unită,
aşa că trebuie să fi fost foarte nervos când ai aflat că Amanda voia să renunţe.
- Sau concura drogată. - Nu i-aş face rău Amandei.
Şi ştiu ceea ce căutaţi.
Dar aveţi idee câte atlete sângerează şi transpiră pe chestiile alea?
Da, de aceea nu asta caut.
Am găsit. Vomă.
Amanda a fost strangulată pe bârna asta.
Dar e ridicol!
Nu putea să fi fost ucisă aici, în văzul tuturor.
Exact, dar era târziu. Probabil te-ai întâlnit cu ea aici,
ai încercat s-o convingi să nu renunţe.
Trecea printr-o perioadă grea, dar nu urma să renunţe.
- Ce faci acum? - Ce ai găsit, Bones?
În timpul unei strangulări, o victimă se zbate.
Nu e neobişnuit să se muşte.
Cred că asta e o bucată din limba Amandei.
Limba ei?
N-am ucis-o. Nici n-am fost aici în acea seară. Eram acasă.
Serios? Poate te răzgândeşti, pentru că, după registrele de securitate,
cineva ţi-a folosit codul de acces să deschidă uşile la 8:30 p.m.
În aceeaşi noapte în care Amanda Watters a fost ucisă.
Întoarce-te, să mergem. Eşti arestat.
Haide.
- Nu eram în sală în acea noapte. - Ţi-ai folosit codul de acces.
Codul meu de acces nu e secret. E cuvântul "triumf."
Fetele îl folosesc să se furişeze aici. Aşa fac antrenamente în plus.
În plus, după ce se antrenează şase ore pe zi?
Mi se pare greu de crezut.
Amanda era una din cele două gimnaste de top.
- De ce s-o ucid? - De ce?
Pentru că se droga şi voia să renunţe.
Lucrez cu fetele astea de ani de zile.
Puteţi întreba pe oricine, sunt un om răbdător.
Nu mi-am pierdut niciodată cumpătul.
- Ai vrut să vorbeşti cu mine, dr. Brennan? - Da, dle Vaziri.
- Mi-a scăpat ceva? - Da.
Amândurora. De fapt, e timpul
să trecem iar peste probe, mai minuţios.
- Vrei să tragi o nouă privire? - Eu ar fi trebuit să spun asta.
În cazul strangulării, cred că are sens să începi cu hiodul.
De acord.
Observă fractura la zona anterior-laterală a hioidului.
E tipică în cazul strangulării.
Fracturile cominutive sunt...
- Unilaterale. - Însemnând ce?
Forţa era inegală. Cine a strangulat-o pe Amanda Watters
avea mâna stângă mult mai slabă ca dreapta.
Sunt de acord. Treci peste suspecţi, vezi cine se potriveşte profilului.
- Bine lucrat, dle Vaziri. - Mulţumesc.
Amanda Watters a fost strangulată mortal.
- Crezi că eu am făcut-o? - Îmi pare rău.
- De ce ai spune asta? - Ar fi nevoie de forţa unui bărbat,
şi crezi că sunt violent pentru că am pălmuit-o pe Rachel.
Asta era când Rachel s-a rănit la mână?
Da! De ce facem asta din nou?
Vrei să le spui părinţilor tăi ce s-a întâmplat, Rachel?
Am găsit probe ADN că Amanda a fost în maşina lui Rachel.
- Erau prietene. - Probele erau în portbagaj.
Am găsit şi probe că a dus-o pe Amanda în locul în care a fost abandonată.
E incredibil! Presupuneţi!
Rachel a ieşit din nou în acea seară după ce a căzut pe scări.
În ciuda rănilor, a luat maşina şi a plecat. Unde te-ai dus?
A condus să se liniştească.
Nu, a mers la sala de antrenament a Amandei.
Vomă.
Amândouă renunţam.
Urma s-o facem împreună.
Amanda s-a răzgândit.
Eu deja renunţasem.
I-am spus tatălui meu. El a luat-o razna, dar...
Amanda nu şi-a ţinut partea de angajament.
A făcut să pară că...
eu eram nebună.
Erai. Ai ucis-o.
Amanda era singura mea prietenă.
Şi a greşit când m-a minţit.
Urma să fie grozav.
Apoi a fost...
a fost...
n-a fost nimic.
Încă mai eşti aici?
Ştii cum e dr. Brennan şi documentele.
Ţi-a văzut prietena?
- Fosta prietenă, adică. - Ştiam la ce te referi.
- Şi da. - Te simţi mai bine?
Da.
Nu merg mai departe cu furtul de identitate agravat.
- Serios? - Da.
- Din cauza a ceea ce am spus eu? - Da.
- Nu, serios. - Din cauza a ceea ce ai spus
şi pentru că am stat cinci minute cu acea femeie şi a fost...
- Confuz? - Groaznic.
Aşa multă furie?
Nu vreau să-mi mai petrec niciun minut mai mult decât trebuie.
Mi-a furat identitatea. Nu-mi ia şi sufletul.
Minunat.
Spui asta ca şi cum ar fi "ţi-am zis eu."
Aici erai.
- Încă mai eşti nervoasă pe mine? - Puţin.
Pentru că am fost prea dur cu omul de ştiinţă nebun?
Da. Şi cred că încă faci asta.
Îmi pare rău. Ai dreptate.
Nu l-am înţeles. Şi credeam că el e vinovatul.
- Am greşit. - Şi eu am avut dreptate.
- Da. - Poţi s-o spui.
Aveai dreptate.
Şi încă eşti supărată.
Cred c-aş vrea să văd ce face dr. Watters
deşi nu mai am nicio scuză să-l văd acum că am încheiat cazul.
N-ai nevoie de o scuză.
Mă tem că va renunţa acum că e singur.
Du-te, da? Du-te, Bones.
N-ai nevoie de o scuză să fii bună.
- Ce să-i spun? - Nu ştiu.
Noroc că vorbiţi aceeaşi limbă nebună.
Dr. Watters?
Dr. Brennan. Ce mai faci?
Văd că ai muncit din greu.
Poate ţi se pare greu de înţeles, dar da,
ţi-am urmat sfatul.
Cred că înţeleg.
Ea e Amanda? În repaos?
În pătuţul ei, da.
Merge de-a buşilea.
Primii ei paşi.
- Mişcarea asta circulară... - Se dă peste cap, da.
Asta e o viteză stabilă
într-o curbă graduală pe un singur plan...
- Patina pe gheaţă? - Bun!
Da.
- Aici era purtată. - Pe umerii mei, da.
O bicicletă.
Alerga.
Îmi pare rău, asta mă depăşeşte.
Trambulină.
Ecuaţiile pentru acceleraţie
şi întoarcere sunt mult mai grele.
Şi vezi...
Aici sunt mişcările ei de gimnastică.
Ghemuiri, echere,
rotiri.
Viaţa ei în mişcare.
E cel mai frumos lucru pe care l-am văzut vreodată.
Mulţumesc.
Mai bun ca orice discurs.
Orice fotografie.
E absolut...
...perfect frumos.
Ea era...
frumoasă.
A zburat prin spaţiu
în arcuri perfecte.
Poate la asta se referă oamenii
când...
vorbesc de îngeri.
În repaos.
Amanda e iar în repaos.
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team