De ce nu închiriem o casă gonflabilă pentru petrecerea lui Christine?
O să-i placă asta. Copiilor le place să sară.
Un studiu recent arată că în ultimii 10 ani,
aproximativ 65.000 de copii au fost trataţi pentru răni
făcute după ce au sărit în casele gonflabile.
Deja ai spus că nu vrei o petrecere cu kickball,
una cu beţe fosforescente şi cu omul-reptilă.
- Cui nu-i plac reptilele? - Nu înţeleg de ce are nevoie de petrecere.
Copiii doar se murdăresc de tort şi se bat pe jucării.
Sunt copii mici, ce poate fi mai bun?
Nu-ţi aminteşti petrecerile de ziua ta de când erai mică?
- N-am avut niciodată o petrecere. - Ce?!
Stai puţin, n-ai avut niciodată o petrecere de ziua ta?
Asta e corect şi nu-mi scapă nimic.
Christine e îmbrăcată.
O las la grădiniţă în drum spre piaţă.
- Mersi, tată. - Fără petrecere?
- Ce? - Booth crede c-am fost lipsită de asta,
pentru că nu mi-ai făcut nicio petrecere de ziua mea când eram mică.
Nu aveai petreceri, pentru că asta ar fi atras atenţia asupra noastră
şi cum ne căuta poliţia, nu e un lucru bun.
Da. Incredibil. Uitasem, erai fugar.
Dacă ar fi s-o iau de la capăt, ai avea petreceri de ziua ta,
dar nu pot da timpul înapoi.
Are dreptate, Booth. Săgeata timpului...
Brennan.
Vine în laborator? Nu-l atingeţi până nu vin acolo.
Tata ia maşina mea. Am nevoie să mă duci spre laborator.
- Sunt aduse rămăşiţe. - Sigur. Te duc.
Fără petrecere?
Ce vrei să fac? Să-i fac un animal din baloane acum?
- O carte?! - Da. 364 de pagini.
- Nu mă credeam în stare. - E mister?
- Cum scrie dr. B? - Da, acelaşi gen.
Scrie ceea ce ştii.
Victima e acolo? Asta e super.
E ca şi cum rădăcinile rup oasele.
E puţin ţesut rămas, dar ar trebui să fie suficient pentru o analiză toxicologică.
Credeam că dr. Brennan a spus să nu-l atingem.
Dar... cum tu eşti şefa, nu prea contează ce spune ea.
Kudzu. Chestia asta creşte cam 30,5 cm pe zi,
aşa că mi-aş putea da seama de cât timp e victima acolo.
Suprafaţa oaselor prezintă urme de pătare şi degradare.
Kudzu excretă agliconi izoflavoni
care să spargă suprafaţa oaselor ca rădăcinile să se prindă.
- Ce e aia? - Încă mai creşte.
Se hrăneşte cu ţesutul rămas.
Am văzut filmul ăsta. Nu se sfârşeşte bine pentru omenire.
N-ar trebui să te superi pe Max dacă dr. Brennan nu e...
Doamne. E încapsulat.
E ca filmul "Invasion of the Body Snatchers".
Da, stagiarii o să aibă mult de lucru cu asta.
Dar când eşti mică, ar trebui să fii tratată ca o prinţesă,
nu ca un criminal pe fugă.
Max era un criminal fugar,
aşa că dr. Brennan probabil a suprimat acele sentimente ca să facă faţă.
Acum încearcă să justifice totul spunând că o petrecere pentru copii nu e importantă.
- Dar este. - Asta cred şi eu.
Nici mie nu mi s-a organizat nicio petrecere...
Nici ţie?
Nu.
Tata era alcoolic
şi îmi făcea o petrecere în fiecare an de ziua mea.
Era singura dată când îl vedeam treaz.
Probabil de aceea zilele de naştere înseamnă aşa mult pentru tine.
Ce-ar fi să faci pe psihiatrul cu pozele.
Concentrează-te pe ce faci tu mai bine şi eu pun tehnicienii să meargă pe teren
să vadă dacă pot găsi urme de cauciucuri sau de încălţăminte.
Când o să avem data morţii, poate descoperim ceva.
Planta acoperă prea mult din craniu ca să pot face o reconstrucţie.
Vei putea îndepărta vegetaţia
fără a compromite rămăşiţele, dr. Hodgins?
Cu asta mă ocup.
Mărimea vertebrei a doua cervicale arată că victima era bărbat.
Animalele prădătoare par să fi fost vinovate pentru îndepărtarea ţesutului.
- Kudzu s-a hrănit cu restul. - Nici nu văd craniul.
Se iveşte pe aici, ca o apariţie
printr-o ceaţă frunzoasă.
- Poftim, dr. Edison? - Clark tocmai a scris o carte.
E un roman cu mistere, aşa că ai grijă, dr. B.
De ce? Mă îndoiesc că va avea impact asupra vânzărilor mele.
Bravo ţie, Clark.
N-aş fi crezut că eşti scriitor.
După ce eu şi Nora ne-am despărţit, am avut mult timp liber.
Seara, am descoperit că se revarsă cuvintele...
Acum nu ai timp liber, dr. Edison.
De ce eşti aici şi nu un stagiar?
- Conferinţă de antropologie în Buffalo. - Stagiarii primeau credite dacă mergeau.
Toţi ar trebui să primească credite pentru că merg în Buffalo.
Bine atunci.
Voi interpreta ca "Bun venit la bord." Mulţumesc.
Orbita oculară unghiulară arată că victima e caucaziană.
Rădăcinile par să se fi răspândit prin toate orificiile.
- Să luăm craniul înainte să fie distrus. - Nicio problemă.
Secţionarea rădăcinilor din jurul orificiilor slăbesc strângerea plantei.
Vezi asta?
Muncă delicată.
Da, foarte.
Îi vei face petrecerea lui Christine acasă, dr. B?
- Concentrează-te, dr. Hodgins. - Ai puţină încredere.
Craniul e eliberat.
De asta nu am încredere!
BONES Sezonul 9 - Episodul 18
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări.ro Team
Rădăcina a strivit oasele, dr. Hodgins.
- Da, şi încă creşte. - S-ar putea opri,
dacă putem îndepărta ţesutul rămas şi organele cu care se hrăneşte.
Tai cât de repede pot, dar singur e greu.
Drului Edison îi va fi foarte greu să reasambleze rămăşiţele.
- Am cerut ajutorul departamentului meu. - Poftim.
O parte din ficat.
Kudzu pare să-l placă.
Rădăcinile au crescut prin endost.
- Nici măcar nu ştiu ce e. - Prostata.
Şi încă e relativ intact.
Mereu e ultimul organ care dispare.
Înseamnă că poţi stabili data morţii?
Dacă cadavrul a fost afară, descompunerea indică cel puţin şase zile.
Având în vedere rata de creştere a kudzu, aş zice că nouă zile.
- Opt? - De acord.
O să verific ADN-ul ţesutului şi analiza toxicologică.
După fotografiile astea,
pare să fi tras direct pe stradă.
Şi nu sunt urme de încălţări
între maşina parcată şi locul în care a fost găsit cadavrul.
Ce, a ieşit din maşină, nu? Picioarele lui n-au părăsit asfaltul,
probabil pentru că se temea să fie văzut şi a abandonat cât de repede cadavrul.
Avem de-a face cu un amator. Putea alege un loc mai ascuns.
Se poate să fi fost îngrozit de ceea ce făcuse.
Da.
O s-o laşi pe dr. Brennan să ajute la organizarea petrecerii?
O s-o las.
S-ar simţi ca o prinţesă dacă ajută.
N-a mers bine.
- Poftim câteva oase mai curate. - Mulţumesc.
Oasele curăţate fac mai uşoară reconstrucţia.
Până acum ştiu că victima a suferit
un traumatism cu un obiect ascuţit la parietal.
Fracturile în formă de cruce arată pe cineva
care a fost lovit de la stânga cu un obiect greu.
- S-a bătut cu un stângaci înainte? - Da, aşa se pare.
S-ar putea dovedi a fi un caz extrem de incitant.
Poate a fost vorba de iubire, de bani, sau de iubire şi bani sau...
Uşor, dle Dickens.
Sigur. Mi-ar plăcea să citeşti ce am terminat.
Deja am trimis-o unui editor,
dar mai pot face schimbări.
Desigur.
ADN-ul spune că victima e Joe Starkel.
Fratele victimei lucrează pentru Merryvale Productions. Fac emisiuni.
Se pare că şi victima lucra acolo.
Ce zici de un povestitor pentru copii?
Am numărul cuiva excelent pe care-l pot suna.
- Sună promiţător. - Ştiu!
Spune poveşti de mediu
despre speciile care mor la Marea Barieră de Corali.
Ce? Nu. Nu. Nu.
- Sună groaznic. - Sună educaţional şi pătrunzător.
- Ce e groaznic la asta? - Cuvintele educaţional şi pătrunzător.
Las-o pe seama mea, Bones. O să fie distractiv.
Foarte distractiv. Crede-mă.
Dl Starkel şi alţi artişti vor începe să filmeze o scenă.
E actorul în verde.
- Mersi. - Acţiune!
Asta e amuzant. Copiilor le plac lucrurile astea.
Nu ştii cine sunt? Ei sunt Veggie-Ta-Bills.
Christine îi iubeşte. Îi place emisiunea.
- Da? - Chiar crezi că mănâncă broccoli
pentru că i-ai spus că sunt multe fibre în el?
3,8 grame şi 20% din doza zilnică de vitamina A.
- Nu mai vorbesc de abundenţa de... - Ei sunt Veg-Ta-Bills.
- Legume cu numele "Bill." - Porumbul e un fruct, nu o legumă.
- Nu e adevărat. - Uneori e considerat grână, dar practic...
Bine, dar nu e adevărat.
Taie! Trebuie să găsim un nou dans pentru ultima parte.
- Ne putem descurca mai bine. - Asta a fost grozav.
Morcovi, porumb şi broccoli, omul meu.
Cine eşti?
Suntem de la FBI. Arată-i legitimaţia.
Bones, aşteaptă până...
Suntem aici să te informăm că fratele tău a fost ucis.
Şi că porumbul nu e o legumă.
- Dumnezeule. - Vorbeam...
Nu pot să cred că Joe e mort. Ştiţi cum s-a întâmplat?
Încă nu ştim toate detaliile.
A fost descoperit devorat de un tufiş de kudzu
de-a lungul State Route 32.
Serios?
Ce? Nu urmăreşti...?
Doamne! E groaznic.
Ştii cine ar vrea să-i facă rău fratelui tău?
Nu, era un tip minunat. A fost cavaler de onoare la nunta noastră.
Stai puţin. Dacă fratele tău era Morcovul Bill, cine e el?
Tommy. Când Joe a plecat, a trebuit să găsim un înlocuitor.
Dacă Joe a creat emisiunea, de ce a plecat?
Lucra la o nouă emisiune, Mirthquake Village.
Nu te-ai supărat că fratele tău a plecat?
- Sigur, la început. - Sunt fraţi.
- Fraţii se ceartă. - Când l-aţi văzut ultima dată?
Sunt cam două luni. Era ocupat cu noua emisiune.
S-ar putea să mai avem întrebări pentru voi.
Dacă vreţi să părăsiţi oraşul, vă sugerez să sunaţi la numărul meu.
Ai ceva pentru mine, dr. Edison?
Da.
Aş vrea să-mi citeşti cartea.
Dr. Hodgins o citeşte şi aş vrea să-ţi dau şi ţie ocazia.
Ştii ce? Sunt foarte ocupată.
N-ar fi dr. Brennan mai în măsură să-ţi judece munca?
- Şi ea e scriitoare. - Aş prefera feedback de la cititori.
În fond pentru ei am scris-o.
Probabil ar trebui să finalizăm cazul mai întâi, apoi o să citesc.
Grozav. Acum vorbind de asta,
am găsit fracturi remodelate pe radius, ulna ambelor braţe,
cât şi pe coastele V şi VIII drepte.
Remodelarea sugerează c-au avut loc acum opt săptămâni.
- O bătaie? - Da.
Fratele lui a spus că toţi îl iubeau pe Joe. Cred că nu era cazul.
- Ai găsit cauza morţii? - Nu, nu încă.
Dr. Saroyan...
mi-ai uitat cartea.
Abia aştept să-mi spui ce crezi.
Desigur.
Fii atentă. Am găsit ceva perfect pentru petrecerea lui Christine.
Ronnie the One-Man Band?
Da! Face cât o formaţie!
Arată-mi pe cineva căruia nu-i place asta.
Sunt sigură că multora nu le place, de aceea sunt o raritate.
Ajută-mă, Sweets. Îţi place?
Cred că asta e între voi doi.
Ştii cât de mult râde Christine când se uită la Mary Poppins
şi Dick Van Dyke, făcând spectacol de unul singur.
- E adevărat. - Adevărat.
Ai un mesaj de la Cam.
"Joe Starkel s-a bătut serios cu cineva acum opt săptămâni."
Atunci îşi făcea noua emisiune.
Poate cineva de la acea emisiune ştie cu cine s-a bătut.
Stai puţin. Spui că Joe Starkel e mort?
S-a bătut acum câteva luni, când lucra aici.
- Ştii ceva legat de asta? - Nu, dar era destul de iritabil,
pentru că Mirthquake Village nu s-a dovedit a fi aşa bună.
I-am spus lui Joe, foarte drăguţ, că nu mai facem emisiunea.
E greu pentru un om minune ca el să accepte adevărul, ştii la ce mă refer?
- Jake, trebuie să vorbim. - Sunt puţin ocupat.
- Oamenii ăştia drăguţi sunt de la FBI. - Într-un minut.
Personajul meu n-ar purta niciodată o curea cu crocodil.
De ce nu? Eşti un crocodil cowboy.
E bolnav, un crocodil purtând un crocodil.
Ai purta o curea făcută din piele de om?
- Sunt de acord cu crocodilul. - Bones, destul.
Se întâmplă să cunoşti un Joe Starkel?
- Despre asta e vorba? - În sfârşit te denunţă, Jake?
- Poartă ce vrei. Lasă-mă să termin aici. - Îmi pare rău.
- Denunţ? Ce denunţ? - Nu ştiu despre ce vorbeşte.
Nu e niciun secret, Jake. Jake şi Joe s-au certat
când Jake a anulat Mirthquake.
- O mică ceartă. - Rănile au fost majore.
I-ai fracturat coastele, mandibula, osul zigomatic.
E ciudat că n-ai menţionat asta.
Joe a început. A luat-o razna când i-am spus că nu-i fac emisiunea.
A venit gata de bătaie. M-am apărat.
Îmi menţineam poziţia.
Cum merge?
De fapt, detergentul pe care l-am folosit să slăbesc rădăcinile
de pe oase a curăţat o grămadă de lucruri foarte interesante.
Şi ce ai găsit?
Până acum am găsit ulei de motor care era pe victimă.
O să încerc să văd de la ce maşină e.
Am găsit şi un amestec de calcar, argilă, cenuşă zburătoare şi gips.
Ciment Portland.
E treaba mea să stabilesc asta, dar ai dreptate.
Şi sunt complet impresionat.
- Ce înseamnă asta? - Încă nu sunt sigur.
Poate fi locul unei construcţii. Dar cred că răspunsul e în scurgere.
Ai început cartea?
Nu. Am emoţii. Dacă e nasoală?
Dar poate fi grozavă.
Tocmai am aflat că producătorul Starkel cu care s-a certat
nu era în ţară când a fost ucis.
Dar cred că am un nou suspect.
Acesta e contul de Twitter al Morcovului Bill.
- Vrei să spui Joe Starkel. - Nu, e al morcovului.
Ai fi surprins câţi fani adulţi are emisiunea.
Ca femeia asta, Debra Ann Volker.
Numele ei pe Twitter e SuperVeggieFanXOXO.
Morcovul Bill îi bloca mesajele.
"Mă bazez pe tine să-mi călăuzeşti viaţa."
"Am încredere în tine. Tot ce sunt e din cauza ta."
Femeia asta arată semne de obsesie.
Ăsta e doar începutul.
Dă înainte exact când Starkel a părăsit Veg-Ta-Bills.
"Ţi-am dat totul. M-ai dezamăgit."
"Nu voi fi ignorată."
"Vei putrezi în iad şi voi avea grijă de asta."
A trimis peste 50 de mesaje în 48 de ore,
iar asta e din săptămâna de dinainte ca Starkel să fie ucis.
Uită-te la poza pe care a postat-o.
S-a pus cu Photoshop în ea?
E o nebunie, nu?
O femeie adultă obsedată de un simbol falic gigant portocaliu?
Da, îi pot spune nebună.
Morcovul Bill e mort?
Nu pot să cred. Era cea mai bună legumă.
Îţi dai seama că Morcovul Bill e un personaj fictiv?
- Joe Starkel e cel care a murit. - Ştiu.
Nu sunt nebună, dr. Sweets.
Psihiatrii mereu caută nebunia în orice.
Mă uit la Veg-Ta-Bills cu fiul meu de şase ani.
Pentru el, morcovul e adevărat.
I-ai trimis astea lui Joe Starkel?
Cred că sunt puţin obsedată de Twitter.
E puţin spus.
"Vreau să te scot din costumul de morcov şi să te mănânc cu totul."
Nu doar fiului meu îi plăcea emisiunea.
Dar ştii ce se întâmplă online.
Eşti anonim, aşa că spui lucruri pe care nu le-ai spune personal.
Sunt sute de astfel de mesaje.
Începe cu cereri de autografe şi trece
la cerere de întâlniri, apoi chestia cu mâncatul morcovului său.
E urmărire online, dnă Volker.
Poate am exagerat puţin,
dar emisiunea aia ne-a schimbat viaţa mie şi fiului meu.
Eram supraponderală, mâncam prostii,
aveam tensiunea mare, apnee...
dar din cauza Morcovului Bill,
am trecut de la asta la ceea ce vedeţi.
Mi-a salvat viaţa şi cariera.
Vând produse de frumuseţe, ceea ce e greu când ai un surplus de 36 de kg.
Asta e o schimbare mare.
Mi-era groază să nu mă îngraş iar când a părăsit emisiunea.
Ai văzut grupul ca pe un fel de talisman pentru norocul tău.
Cred că mereu am fost puţin superstiţioasă.
Mereu ai ameninţat oameni?
De ce l-aş ucide?
De ce? Mi-a schimbat viaţa.
Cum merge cu e-mailurile lui Joe Starkel?
A şters majoritatea din ele cu un sistem folosit de DOD.
Pare să ascundă ceva.
Cred că nu vom afla niciodată.
Poate că nu. Voi încerca să folosesc
o microscopie cu forţă magnetică
să recuperez fragmentele de film şi să le unesc.
Ai mai aflat ceva din analiza toxicologică?
Nu. Era un morcov ce trăia sănătos.
- Cartea lui Clark? - Am citit doar primele două capitole.
Sunt chestii destul de dureroase.
Două pagini cu apusul soarelui peste rămăşiţele unui broker călător.
Am găsit urme de asfalt cu betonul şi uleiul.
Cred că a suferit rănile într-o parcare.
Grozav.
Locul crimei poate fi într-un milion de locaţii.
Nervoasă. Te-a pus jos cartea?
"Moartea n-a părut niciodată aşa moartă ca moartea
din faţa lor, toată viaţa scursă,
doar moartea acoperea moartea."
Crezi că victima era moartă?
N-am putut trece nici de primul capitol. Îţi aminteşti asta?
"Ferma lui McDonald era cuibărită într-o vâlcea,
perfectă pentru zilele din urmă ale unui bătrân."
Bătrânul McDonald avea o fermă? Serios?
- Ce-i vom spune? - O să-i spunem adevărul.
- Că n-am citit niciodată aşa ceva. - Asta e bună.
E unică.
- Absolut. - Ce e unică?
Cartea ta.
N-am citit niciodată aşa ceva.
Am fost foarte ocupat cu cazul,
aşa că am citit doar primul capitol,
dar până acum e...
Eu cred
că, dacă scriitorul nu cucereşte cititorul din primul capitol, nu-şi face treaba.
Nu vreau complimente.
Pot face faţă criticii.
Desigur.
- Cum zici tu. - Grozav. Acum...
Am mai găsit şi alte răni vindecate,
de data asta la stern şi la coastele inferioare.
Mai recente de bătaia cu producătorul.
Sper să rezolvăm asta curând ca să terminaţi toţi de citit.
- Şi eu. - Abia aştept!
Capitolul doi aşteaptă.
Mă bucur să beau cafeaua cu tine.
- Niciodată nu facem asta. - Ştiu.
Dar ceva-mi spune că e mai mult decât o cafea.
E vorba de petrecerea lui Christine. Booth are grijă de asta
şi mă face să mă simt prost, pentru că nu am nicio referinţă
pentru un eveniment important din viaţa fiicei mele.
Scumpo... n-a fost aşa rău.
Eu şi mama ta am făcut tot ce am putut.
Puteaţi duce o viaţă cinstită, tată.
Uneori, circumstanţele
îţi mişcă viaţa într-o direcţie pe care nu credeai c-o va lua.
Ce vrei să spui?
Eu şi mama ta n-am intenţionat să trăim în afara legii.
Nu înţeleg. Atunci de ce aţi făcut-o?
Nu-ţi pot spune de ce.
Nu încă.
Anumiţi oameni sunt acolo...
încă în viaţă...
şi pot fi răniţi.
După tot ce am făcut, nu vreau să mai rănesc pe nimeni.
Ăsta nu e un răspuns adevărat.
Ştiu, dar va trebui să ai încredere în mine.
Nu e uşor, tată.
Sunt sigur că nu e.
Dar cu toate astea, scumpo,
copilăria ta n-a fost aşa rea.
Îţi plăcea să joci leapşa când erai mică.
Gândeşte-te.
Haide. Îţi plăcea.
Şi tu... mereu mă prindeai.
Te-ntorceai la dreapta,
apoi deodată îţi făceai drum la stânga...
Puteai să joci fotbal.
Încă te mai aud râzând
şi ţipând de bucurie de fiecare dată când mă prindeai.
Asta nu e destul pentru tine...
să-i faci o petrecere frumoasă lui Christine?
Care e verdictul? Debra Ann Volker e capabilă de crimă?
Sigur suferă de sindromul adorării celebrităţilor.
Sindromul adorării celebrităţilor? Ce e asta?
- E ceva real? - Da.
E o tulburare obsesivă.
- Îţi aduc cărţi despre asta dacă vrei. - Nu, te cred pe cuvânt.
- E criminala? - Tweet-urile lui Volker sigur
o plasează la graniţa comportamentului patologic.
Şi cum nu avem cauza morţii, nu putem face legătura cu ea,
doar că e nebună.
- Nebunii sunt domeniul meu. - Probele al meu, Sweets. Ştii asta.
Stai puţin. E Ronnie!
Cine e Ronnie?
- Ronnie! Da! - Cine e Ronnie?
Mersi, amice, că m-ai sunat. E un "one-man-band".
Acum? Grozav. O să ne cânte ceva.
- Acum? - Da...
E destul de tare.
Tipul e un geniu.
Fracturile corpului sternal,
procesului xifoid şi ale coastelor din jur
par să fie cauzate de compresiune asupra toracelui.
Care au avut loc acum cinci luni.
E ciudat că, pentru cine ce pare să fi fost atacat în momentul crimei,
nu sunt fracturi Colles ale radiusului distal sau fisuri ale capului humeral.
Ceea ce înseamnă că victima n-a încercat să se protejeze în cădere.
- Pentru că-şi pierduse cunoştinţa. - Dar niciuna din leziunile suferite
n-ar fi fost suficientă să-l facă să-şi piardă cunoştinţa.
Dr. Saroyan a spus că analiza toxicologică era curată, fără droguri sau alcool.
Ceea ce înseamnă că e o cauză pe care n-o vedem.
Şi pentru asta e nevoie de imaginaţie.
Asta facem noi, scriitorii, nu?
Dar oamenii de ştiinţă au nevoie de probe, nu de fantezii.
E adevărat. Desigur.
Felicitări pentru terminarea romanului tău, Clark.
Ştiu ce realizare e.
Mulţumesc, dr. Brennan.
Booth.
Am refăcut e-mailurile şterse ale lui Joe Starkel.
Se pare că voia să fie Morcovul Bill iar.
Fratele lui n-a menţionat niciodată asta.
Nu sunt către fratele lui. Sunt pentru preşedintele companiei
care a produs Veg-Ta-Bills, Henry Munson.
"Munson"? Stai puţin.
Noul Morcov Bill e Tommy Munson.
Ştiu. Tommy e fiul lui Henry Munson.
N-am avut nicio problemă cu Joe.
- Era un tip grozav. - Nu? Nicio problemă?
Tati nu ţi-a spus că Joe îşi voia slujba înapoi?
- Sigur că da. Şi ce? - Şi asta nu te-a supărat?
- Poate că vei fi înlocuit? - Asta am crezut iniţial.
Apoi Joe m-a sunat să-mi spună că inventa un nou personaj pentru mine.
Stai puţin. Joe te-a sunat, nu fratele lui?
El şi fratele lui se certau tot timpul. Amândoi sunt artişti.
Voia să rezolve întâi cu mine. Urma să fiu
fie un sparanghel, fie o varză de Bruxelles.
Dar voiam sparanghelul... ca să nu pierd chestia falică.
Am înţeles. Dar înţelegerea ar fi
că, dacă Joe revine în grup, ţi s-ar tăia din salariu.
- N-am făcut niciodată asta pentru bani. - De ce, pentru că tatăl tău era bogat?
Nu. Din cauza mamelor.
- Pentru ele făceam asta. - Mamele...?
Joe a făcut asta ani de zile.
Câteva mame îi dădeau numerele lor de telefon după emisiune.
Apoi, când am primit costumul de morcov, a mers şi pentru mine.
De asta am vrut să fiu sparanghel.
- Când l-ai văzut ultima dată pe Joe? - Marţea trecută.
Trebuia să ne întâlnim după emisiune să vorbim de concepte, dar n-a venit.
Lasă-mă să ghicesc...
nu ştia nimeni că urma să te întâlneşti cu Joe.
Desigur.
După cum am zis, Joe voia să fie între noi doi până rezolvam detaliile.
Nu ai un alibi pentru ziua în care a dispărut Joe.
Nu l-am ucis pe Joe. Trebuie să mă crezi.
Încerc doar să stabilesc cum stau lucrurile, dle Morcov,
şi nu arată prea bine pentru tine.
Suntem gata! Avem nevoie de morcov!
Am găsit urme de castoreum, ambră,
mosc... care e un parfum.
Am găsit şi tartrazină şi distearat de glicol,
care se găseşte în ruj.
Asta are sens. Se pare că se culca cu multe femei.
Scumpule... avem o problemă.
Care?
Cartea lui Clark. Trebuie să fim sinceri cu el.
Nimeni nu i-o va publica.
- Nu depinde de noi, Angie. - N-avem de ales.
A vrut să ne vadă ca să putem vorbi despre carte.
- Nu. - Da, după ce terminăm cazul.
Cred că nu e etic să ne ia mai mult să prindem criminalul.
Suntem prietenii lui.
Cred c-ar trebui să fim sinceri cu el.
Urăsc când te porţi ca un adult.
Ce ai găsit?
Dr. Brennan mi-a spus să mai arunc o privire
la fracturile de pe stern.
Altă bătaie?
Nu, sunt de la trei luni înainte de bătaie.
Am mai auzit de oameni care urăsc legumele,
dar morcovul ăsta era urât din toată inima.
Rănile nu sunt de la o bătaie.
Fracturarea coastelor şi sternului,
fracturile merg lateral,
cauzate de compresia repetată a cutiei toracice.
- I s-a dat primul ajutor? - Mai mult ca sigur.
E posibil să fi avut un atac de cord acum cinci luni.
Dacă tot avea o problemă cu inima, poate explica căderea inconştientă.
Dar nu s-ar explica de ce cineva l-ar arunca într-un tufiş de kudzu.
Starkel a fost internat la Mountview General acum doi ani,
cu o boală rară de inimă numită Sindromul QT prelungit.
- Sună ca o fermă pentru turişti. - E o boală
care creşte riscul de episoade de torsades de pointes.
- Ce e asta? - E o aritmie potenţial fatală
provocată de diferiţi stimuli.
- Cum ar fi? - Orice te-ar putea speria.
Un zgomot puternic sau un şoc.
Al naibii mod de a trece prin viaţă. Sunt surprins c-a supravieţuit atât.
Beta-blocanţii sunt folosiţi să trateze boala eficient.
- Atunci ce l-a ucis? - Nu-şi lua medicamentele.
Analiza toxicologică a fost negativă, chiar şi pentru beta-blocanţi.
De ce nu şi-ar lua medicaţia un tip cu o boală mortală?
Se ştie că bărbaţii nu îşi ia beta-blocanţii
din cauza puternicului... efect secundar.
Impotenţa.
Munson a spus că Starkel se culca cu diferite femei.
Evident, cred că s-a hotărât că sexul
era mai important decât viaţa sa.
Cineva putea să-i ştie boala şi s-a gândit că e modul perfect de a-l ucide.
Cât sânge rece.
Aproape c-am uitat.
Am stabilit cu "one man band"
să vină la petrecerea lui Christine.
O să fie bestial!
Mă gândeam, Booth... Cum vom fi în parc,
poate ne putem juca leapşa.
Sigur. Leapşa e amuzantă.
Vezi, ştii să te distrezi.
- Dar nu mă vei prinde. - N-aş fi aşa sigură.
Sunt bună la leapşa.
Am fost Ranger.
- Nu mă vei prinde. - Vom vedea.
Am găsit găinaţ de raţă, păr de porc şi de capră în kudzu.
Cum de toată distracţia e la tine?
Particulele de la animale şi tot ce am găsit
sugerează că Starkel putea fi ucis într-o parcare de lângă fermă.
Dar nu e nicio fermă aproape de locul în care a fost abandonat cadavrul.
- Ce pui la cale? - M-am hotărât să verific
cumpărăturile făcute cu cardul de Starkel, să văd dacă e posibil
să-i urmăresc mişcările în ziua în care a murit.
- Sigur ţi-a reuşit. - Nu.
N-a cumpărat nimic în ziua aia. Dar mi-a dat o idee.
Am extins căutarea să cuprindă
activitatea cardului de credit în ultimele două luni.
Apoi le-am comparat cu cele ale suspecţilor noştri.
- M-am căsătorit cu Big Brother. - Interesant rezultat.
Plăţile cu cardurile de credit şi de debit ale victimei
şi ale lui Marilyn Starkel se intersectează de câteva ori.
Uite. Joe Starkel închiriază o cameră la motelul Tidefront.
Aici, Marilyn cumpără benzină a doua zi, de lângă.
Uite încă una.
O cameră la hotel pe cardul lui Joe.
O călătorie la cea mai apropiată farmacie făcută de Marilyn în aceeaşi noapte.
Cei doi nu locuiesc deloc aproape unul de celălalt.
Morcovul Bill are o aventură cu soţia fratelui său.
Fratele său sigur ar şti de boala sa de inimă.
Am vorbit cu soţia ta. Susţine că ştiai.
Că avea o aventură cu fratele tău.
Eu şi Marilyn suntem artişti, agent Booth.
Credem în a ne lăsa libere părţile creative.
"Părţile creative libere." Ce legătură are asta?
Îşi urma sentimentele, ceea ce susţin.
- Avem o relaţie deschisă. - Aveţi o relaţie deschisă?
Serios? E convenabil pentru tine s-o spui acum.
Ideea e că ştiai că fratele tău
are o problemă medicală, aşa c-ai crezut că-l poţi speria
ca să scapi de acuzaţia de crimă.
N-aş putea face asta nici dacă aş vrea.
Joe lua medicamente. Avea totul sub control.
Spui că nu ştiai că fratele tău nu mai lua medicamentele?
Asta e o nebunie. De ce ar face asta?
Ca să se culce cu soţia ta.
L-am iubit pe Joe.
Era fratele meu. Nu l-aş ucide niciodată.
Fraţii se ucid între ei tot timpul, Ken.
Booth vrea ceva ce-l poate lega pe fratele lui Joe de crimă.
- Hodgins ne poate duce acolo. - Cu raţe şi porci?
Particulele de la o raţă Ancona, o capră pitică nigeriană
sau un porc vietnamez, mai exact.
Dar sunt 322 de ferme, grădini zoo şi clinici veterinare în zonă,
care pot avea aceste rase.
Booth nu merge la 322 de ferme.
De aceea am găsit un mod de le micşora numărul.
- Fii atentă. - Charlie's Barnyard.
Emisiunea pentru copii?
Uită-te la locaţie.
Animalele sunt ţinute în ţarcuri
lângă parcarea aceloraşi studiouri folosite de Veg-Ta-Bills.
Unde lucrează fratele său.
Sunt pete de ulei peste tot.
Sper că băţul tău magic poate afla unde a fost ucis.
Nu e un băţ magic, Booth. E o sursă de lumină alternativă.
- Avem nevoie de puţină magie acum. - Am găsit ceva.
- Ce avem? - Sigur e sânge.
Unghiul se potriveşte cu fractura osului parietal al victimei.
Aici a căzut şi s-a lovit la cap.
- E mai mult sânge aici. - Avem urme.
Şi continuă.
- Se opreşte aici. - Ia te uită.
Exact la urmele de cauciucuri. A fost lovit acolo,
trupul lui a fost târât aici, la urmele de cauciucuri,
care aparţin... unei maşini mai mici.
Putem vedea dacă sunt la fel
cu cele de la locul în care a fost abandonat cadavrul.
- Dr. Saroyan. - Nu cred că e fratele său.
Am găsit un compus al propilenglicolului,
stearat gliceril şi proteină hidrolizată de lupină
de la ce a căzut din kudzu.
- Sunt ingrediente cosmetice. - Deja le-ai găsit.
Nu, astea sunt diferite. Concentraţiile sunt foarte mari.
Nu se poate ca Starkel să aibă aşa mult asupra sa de la o femeie.
Am verificat compusul în baza de date a FDA.
Se pare că e unic la o cremă hidratantă făcută de Suzy James Cosmetics.
Stai puţin, e compania pentru care lucrează Debra Ann Volker.
V-am spus deja. L-am respectat pe dl Starkel.
Îi eram recunoscătoare. Nu i-aş face rău niciodată.
N-ai vrut.
Avea o problemă la inimă de care nu puteai să ştii.
- Dar era aşa sănătos. - Nu era.
Portbagajul maşinii tale are sângele şi ADN-ul lui Starkel.
Şi cosmetice au fost găsite pe hainele sale.
Cauciucurile tale se potrivesc cu urmele
din locul în care a fost abandonat cadavrul.
Se culca cu aşa multe femei.
Cu mine de ce nu?
Şi voiai doar să te apropii de el?
Am mers cu maşina în spatele său.
Am o maşină electrică, aşa că probabil nu m-a auzit.
Şi am mers exact la el.
Voiam doar să-l surprind.
Aşa că am claxonat.
- L-ai speriat. - Dar el a căzut.
Şi s-a lovit la cap.
Am ieşit şi am fugit la el, am încercat să-l ajut.
Dar... el era..
eu...
Voiam doar să-i captez atenţia.
Voiam să vadă cât de bine arăt.
Pentru că e doar datorită lui.
A murit imediat ce ai claxonat.
L-ai pus în maşină şi l-ai abandonat.
I-ai abandonat cadavrul.
Nu ştiam ce altceva să fac.
N-am vrut să creadă nimeni că e vina mea.
Dar a fost, Debra.
Poftim.
Cum cazul s-a sfârşit, dr. Saroyan, m-am gândit că e în regulă
să bem puţin vin.
- Sigur conversaţia va fi mai uşoară. - De acord.
Dacă se termină, mai am în birou.
Serios?
Având în vedere ce facem, sunt surprinsă că nu avem cu toţii.
Luaţi loc, vă rog.
Vrei să...
- Vorbim de cartea ta. - Da.
Nu vă pot spune cât de mult a însemnat pentru mine
că mi-aţi citit cartea.
Ca prieteni ai tăi, vrem să fim sinceri cu tine.
Desigur.
Dar mai întâi, aş vrea să ne ridicăm paharele.
Nu-mi pot imagina un grup mai minunat de prieteni
cu care să împart veştile bune.
- Voi fi publicat. - Ce?
Aceiaşi editori care au publicat-o pe dr. Brennan.
Spun că e perfectă pentru ei cartea. Promit o lansare mare.
Ar trebui să bem! Pentru "Crima m-a făcut s-o fac".
Până la fund.
Ştiu că acum sunt publicat, dar mi-ar plăcea să vă ştiu părerea.
- Mie mi-a plăcut. - Şi mie.
E... cea mai bună carte pe care am citit-o de mult timp.
N-am putut s-o las din mână.
Trebuie să spun că nu pot să cred că v-a plăcut tuturor.
Ştiu. Nici eu.
Publicat.
Nu.
Unde e Booth?
Se ocupă de Ronnie "one-man band".
Vino aici.
De ce porţi asta?
Ce vrei să spui? Ronnie, Ronnie. Uită-te la el.
E leşinat şi nu vreau să saliveze pe copii.
- Nu te poţi juca. - Cum adică nu pot?
Ce? Tu faci asta. Una din astea.
Tata m-a învăţat să cânt la muzicuţă.
Ascultă.
Hai. Ajută-mă. Asigură-te că totul e conectat.
Christine e fericită doar că se joacă cu prietenii ei, Booth.
Nu vreau s-o dezamăgesc pe Christine.
I-am promis fetiţei mele că-i aduc "one-man band".
Şi asta va primi.
Ce se întâmplă?
- Vreau să joc leapşa. - Nu, nu.
- Lasă-mă să termin aici, scumpo. - Nu, mami a spus leapşa.
- Nu te temi, nu? - Sunt în dezavantaj aici.
- Şi mami mereu câştigă. - Vrei să ne jucăm?
I-am spus că era jocul meu preferat. Leapşa, leapşa, leapşa!
- Tempe mereu câştiga. - Du-te după ei!
Nu! Să nu mă prinzi!
Te-a prins?
M-ai prins!
Sunt serios în dezavantaj aici, Bones.
Asta pentru că te joci cu mine.
Tu eşti!
- La stânga! - Du-te!
Prinde-l!
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări.ro Team