Buddy mai vrea prăjitură, tati.
Deja i-am dat o bucată mare.
A mâncat-o, Booth. Lui Buddy îi plac prăjiturile.
- Mai taie-i o bucată. - Bine, bine.
Îi mai tai o bucată lui Buddy. Poftim...
Pe farfurie, tati, altfel mă murdăresc!
Chiar vă pasionează chestia cu prietenul imaginar.
Buddy e afectuos şi cald.
- Are o influenţă bună pentru Christine. - Bine, dr. Logic.
Tu ai spus că toată chestia imaginară e o nebunie.
Are locul ei. Tu rugându-te la Dumnezeu nu e diferit
de Christine dându-i lui Buddy o bucată de prăjitură.
Eu nu îmi beau ceaiul cu Dumnezeu.
- Dar cuminecătura? - Serios? Şi acum?
Toată transsubstanţierea Domnului e ca luarea unui ceai?
Da.
Ce e?
Azi e ziua lui Sweets
şi îmi trecusem în calendar să merg să-i iau nişte gogoşi
de la patiseria asta din Georgetown.
Încă uit că nu mai e.
Da.
Numele tipului e Alex Dunaway,
dar deocamdată îi voi spune "Leatherface."
Ce zici de "The Virginia Chainsaw Massacre"?
Un lucru interesant... înainte să i se spună Texas Chainsaw Massacre,
titlul original era "Headcheese"?
Ce e în neregulă cu tine?
Arată ca un "headcheese" dacă mă întrebi pe mine.
- Ai vorbit cu Leatherface deja? - Nu încă.
Tipul aiura când a venit. Nu sunt chiar fluent în nebunie.
L-am pus pe psihiatrul de aici să-l calmeze pentru mine.
O sun pe Bones. Probabil va vrea să aducă tot copacul în laborator.
Distracţie plăcută cu asta.
Alex, numele meu e agentul James Aubrey.
Sunt de la FBI. Înţelegi unde eşti?
Nu, tăiam...
- Sânge... animale... - Animal?
Nu, ce am găsit sunt sigur rămăşiţe umane.
Te rog, nu mă face să mă uit la aia.
Cel puţin ai remuşcări pentru ce ai făcut.
Nu, nu înţelegi, omule. N-am ucis pe nimeni.
Eşti plin de sânge, ai ţipat ca un nebun, fugind cu un ferăstrău în mână.
Nu, nu-mi amintesc aşa ceva.
- Ce-ţi aminteşti? - Tăiam un copac bătrân.
Sunt pădurar. Copacul era uscat pe interior.
Spui că era deja în copac cadavrul?
Am început să-l tai, apoi deodată,
sângele a început să sară...
Jur.
Nu ştiam că e în interior.
Cred că mi se va face rău.
Ai un coş sau ceva?
Coş?! Ne daţi un coş?!
Las-o baltă.
Gata, băieţi?
Lichidul ăsta pare să fie un amestec de sânge,
oase, viscere, lichide de descompunere şi apă de ploaie.
Te simţi bine, dr. B? Pare să te apese ceva.
Ceea ce e rezonabil considerând că urmează să-şi bage mâinile în cadavrul lichefiat.
Simt ca şi cum un dezechilibru al nivelurilor de serotonină
mi-a afectat neurotransmiţătorii.
Probabil cauzat de faptul că azi e ziua de naştere a lui Sweets.
Ce instrument a fost folosit la tăierea copacului a cauzat
leziuni craniene semnificative.
Doamne, Sweets.
- Cât ar fi avut? - Treizeci.
N-a apucat 30 de ani?
Dar a reuşit să fie fericit,
iar asta e impresionant, nu?
Oriunde e Sweets, n-ar vrea ca gândul la el să ne afecteze munca.
Văd larve de la gândacul carnivor.
- Le poţi folosi să aflăm data crimei? - Pot încerca.
Văd şi fibre de îmbrăcăminte pe marginea buturugii.
Poate cineva a căzut, apoi n-a mai reuşit să iasă.
După mărimea pelvisului şi granularitatea uniform rugoasă
a suprafeţei auriculare, victima era o femeie la 30 de ani.
Adulţii nu se caţără singuri în copaci.
Eu da.
Aici sunt frumoasele Hymenoptera.
Dacă nu cumva
victima nu era un entomolog obsesiv, probabil cadavrul a fost aruncat aici.
Dar de ce ar arunca-o într-un copac?
BONES Sezonul 10 - Episodul 11
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team
WEB-DL resync: puiemonta
La un aşa cadavru lichefiat, mă simt ca una din vrăjitoarele din Macbeth.
După tăieturile şi abraziunile
suprafeţei corticale, mai multe animale s-au hrănit cu el.
Uită-te aici. Am o bucată din bluza victimei.
După nivelul creşterii ciupercilor, victima e în copac de cam o lună.
După natura trunchiată
a aspectului anterior al mandibulei,
aş zice că victima era afro-americană.
Excelentă structură osoasă.
O frumoasă femeie de culoare la 30 de ani.
A văzut-o cineva pe Beyonce recent?
Din păcate, o identificare vizuală va fi foarte greu de obţinut
având în vedere că mijlocul craniului a fost distrus când s-a tăiat copacul.
Încă sunt fragmente ale acelei secţiuni a creierului printre dinţii ferăstrăului.
Dar sunt cam o sută de bucăţi.
Unele sunt microscopice.
Dr. Fuentes, copilul meu de trei ani poate face
un puzzle de o sută de piese în mai puţin de o oră.
Nu mă aştept la ceva mai puţin din partea ta.
Pădurarul spunea adevărul.
Doi excursionişti i-au confirmat povestea.
Am căutat infractori condamnaţi din zonă
care au comis acte de violenţă într-un parc public.
- E foarte specific. - Ştiu, dar am şi găsit ceva.
Matthew Crump, 33 de ani, acuzaţii multiple de ultraj, jaf...
Nu, nu cred asta.
Nu, n-are sens ca un asemenea tip să arunce rămăşiţele într-un copac.
Are sens dacă eşti leneş.
Să îndeşi pe cineva într-un copac e mult mai uşor decât să sapi o groapă.
Şi Sweets ar evidenţia că nu e un copac oarecare.
E un copac unde îndrăgostiţii mergeau să-şi graveze iniţialele.
- Nu e un copac bun pentru cadavru. - Dacă eşti îndrăgostit şi nu gândeşti clar.
Poftim.
Ia toate numele, iniţialele şi crestăturile,
ca atunci când avem un pont, să ne şi mişcăm.
Sweets?
Da, Sweets.
Dar încă nu am reconstruit craniul.
N-ai nevoie de craniu pentru identificare. Am scanat oasele intacte.
Scuză-mă.
Trebuie să răspund. Hola.
Eşti bolnav?
- Poftim? - Ai spus "medicamentos."
Sunt medicamente în spaniolă, nu?
Da, ai dreptate.
Tocmai îmi trece răceala.
Vorbeam cu farmacia.
- Ai spus că ai identitatea? - Justine Simmons.
Nu ştiam că cineva poate arăta aşa bine în poza de permis.
E ciudat, Hodgins a spus că victima e moartă
de cel puţin o lună, dar tatăl ei i-a raportat dispariţia acum două săptămâni.
Îi spun lui Booth. Tu reconstruieşte craniul.
Brennan tot va vrea cauza morţii.
Condoleanţe, pastor Simmons.
Mulţumesc, agent Aubrey.
Pe cât de dureros este,
cred că Domnul avea un plan pentru Justine.
Conform probelor strânse de noi până acum,
credem că fiica ta a fost ucisă cam acum o lună.
De ce ai aşteptat două săptămâni să-i raportezi dispariţia?
Eu şi Justine nu eram aşa apropiaţi cum îmi doream.
Distanţa dintre voi a fost din cauza accidentului?
Văd că ţi-ai făcut temele.
Conform raportului accidentului, fiica ta conducea atunci.
A scăpat cu câteva zgârieturi, dar tu ai stat o vreme în spital.
Agent Aubrey, a fost un accident.
Dle, sper că nu sugerezi că...
Nu, sigur că nu.
Când ai văzut-o ultima dată pe fiica ta, dle?
Acum şase săptămâni. La biserică.
Justine începuse să vină iar. Voia iertare.
Ceea ce am perceput ca un semn că îşi schimba viaţa.
Avea probleme? Cum ar fi drogurile sau alcoolul?
Nu, nimic de genul ăsta, dar...
Justine îşi câştiga existenţa ca medium.
Am implorat-o să se oprească, dar ea doar a râs.
"Daca vreun suflet va alerga la cei ce cheamă morţii şi la vrăjitorii,
ca să desfrâneze în urma lor, voi întoarce faţa Mea împotriva sufletului aceluia
şi-l voi pierde din poporul lui."
Da.
Leviticul 20:6.
Foarte bine, agent Aubrey.
Ştii că Justine se juca cu focul acum.
Destul de literal.
N-o face, Angie, nu.
- Dacă femeia asta era medium... - Nu există aşa ceva.
- Chiar n-o crezi pe Avalon? - Nu.
Mediumul şi ghicitorul în palmă
reprezintă nevoia de bază a omului să dea un sens necunoscutului,
în timp ce ştiinţa riguroasă, bazată pe probe e mult mai dificilă
decât să crezi în magie.
Adică spui că sunt o leneşă şi o proastă?
Cum de nu mi-am dat seama de ce va urma?
Dumnezeule.
E Avalon. Nu, eu...
N-am sunat-o. Jur!
Justine e aici de aproape un an.
- O chiriaşă bună, nu făcea probleme. - Frumos loc.
Cred că faci bani fiind ghicitor.
Medium. Şi da, Justine era uimitoare.
Erai şi clientă şi proprietară?
Am avut două şedinţe. Era incredibilă.
- Chiar am avut o legătură, ştii? - Nu, nu ştiu.
Booth? Computerul ăsta e spart.
- E sânge pe ecran. - Sunt mulţi bani aici,
dacă a fost ucisă aici, sigur n-a fost un jaf.
Nu cred c-a fost ucisă aici.
Avalon? Ce faci aici?
Da, ce faci aici?
- Te-a sunat Angela? - Nu.
Nu, eu am sunat-o. M-a contactat cineva de pe partea cealaltă.
A spus c-aveţi nevoie de ajutorul meu.
- Hai, afară. Aşa. - Ce se întâmplă aici?
Sunt Avalon Harmonia, medium ca şi victima.
Abia ai terminat de făcut podeaua, nu?
Eşti foarte bună.
E vorba de genunchiere şi de mirosul de ulei de pin.
Da, scuze.
Proprietarii m-au pus să renovez patru unităţi diferite în clădire.
Avalon, nu ai voie la locul unei crime.
Ei nu cred. Simt o mare luptă în camera asta.
Da, probele de sânge ne-au spus asta fără să fie nevoie să simţim ceva.
A fost un bărbat care voia să-i facă rău.
Dacă ne poţi spune numele bărbatului, voi fi impresionată.
- Anthony Taylor. - Ce?
Are legătură cu cazul.
Şi e un şarlatan.
Justine lucra cu el. S-au certat.
A venit aici o dată. S-au certat.
Am auzit... sunt pereţii subţiri. Sunt destul de sigură c-a ameninţat-o.
Da, se potriveşte. Destul cu pernele.
Lasă-mă să te întreb ceva.
E ziua cuiva azi?
Îmi pare rău că ei nu cred, Avalon.
Sunt obişnuită.
Părerile altor oameni nu fac adevărul mai puţin adevărat.
Atunci de ce sunt aici mai exact?
Pentru că interoghezi impostorul,
iar Booth n-o lasă pe Avalon să intre la FBI.
Vrei ca eu să încalc protocolul şi să-mi risc cariera s-o las să facă ce?
Să te instruiască.
Despre cum acţionează un impostor ca Anthony Taylor.
Avalon îţi poate spune cum află el numele,
cum îşi conduce victimele să-i dea răspunsurile de care are nevoie.
Tu trebuie doar să-i joci rolul, apoi întorci lucrurile împotriva lui.
Credeam că e interzis să vă divulgaţi secretele.
- Ea e pe bune, Aubrey. - Angela, te rog.
Fără supărare, dră Harmonia, dar...
Nu învinovăţesc pe cineva care a trecut prin ce ai trecut tu
că n-are încredere în cineva ca mine.
Ce vrea să însemne asta?
Faptul că tatăl tău v-a părăsit pe tine şi pe mama ta.
Ţi-a spus cineva.
Desigur.
Numeşte-o ghidul tău spiritual sau îngerul tău păzitor.
Oricum, îmi pare rău pentru ce ai îndurat.
Dar văd lucruri măreţe în viitorul tău.
- În principiu. - "În principiu"?
Toate la timpul lor.
Din cauza darului tău,
dle Taylor, speram că ne poţi ajuta la un caz la care lucrăm.
Desigur.
Şi noi vom face tot ce putem să ţinem departe numele tău de presă.
Nu e nevoie.
Cu cât ştiu mai mulţi oameni de puterea minţii, cu atât lumea va fi mai bună.
Sigur deja simţi cine poate fi victima.
O clipă, poate?
Te rog.
Văd...
un băiat.
Sau un tânăr.
Poate fi victima
sau atacatorul.
Ştim foarte puţine, aşa că ne bazăm pe tine.
- Atunci e un tânăr. - Foarte bine.
Mulţi bani erau ţinuţi în apartamentul victimei.
Jaful a fost motivul.
Lăcomia e o forţă puternică.
De fapt, victima era un client al altui medium.
O... Justine Simmons?
- Poate o cunoşti. - Da.
E o impostoare. Sper că nu a profitat de el.
Credeam că voi doi aţi lucrat împreună.
Simt că Justine ascunde problema aici.
Justine e problema aici, dle Taylor.
Ea e victima.
Ceva ce n-ai părut să simţi.
Sau n-ai vrut.
M-ai minţit.
Diferenţa e că minciuna nu e profesia mea.
Nu pot da o citire corectă dacă nu este sinceritate între noi.
Grozav. Atunci să fim sinceri.
Tu şi Justine lucraţi împreună, apoi acum un an,
pleacă şi îşi ia ordin de restricţie împotriva ta.
Justine mi-a furat unii din clienţi.
Mi-am ieşit din fire. E o infracţiune?
Judecătorul a crezut că poate fi.
A furat mai mult decât unii din clienţi.
Mi-a furat metodele de a contacta...
Adică şiretlicurile folosite de tine ca să profiţi
de oamenii vulnerabili, cum ar fi să facă o citire la rece,
sau să verifice rapid istoricul unui viitor client?
Asta a făcut Justine. Pentru că nu avea un dar ca mine.
Făcea asta. Şi ştii ce? Mergea şi mai departe.
Căuta mizerii despre clienţii ei.
Spui că Justine îşi şantaja clienţii?
Nu se făcea pe faţă, desigur.
Eu n-aş face asta niciodată.
Dar nu crezi c-aş ucide-o pe Justine, nu?
Tu eşti mediumul.
N-ar trebui să fie nevoie să-ţi spun ce cred eu.
Avalon? Credeam că nu i s-a permis accesul de către FBI.
Da, dar îşi poate face munca oriunde.
Încearcă s-o contacteze pe Justine.
Moarta.
- E un apel local sau la distanţă? - Grozav.
- Acum crezi că şi eu sunt nebună? - Dar eşti grozavă cu un computer.
Ce ai găsit?
Aici sunt documentele scoase de victimă când verifica istoricul clienţilor ei.
Deşteaptă escrocherie.
Ai idee câţi din clienţi şantaja?
E greu de spus, dar sunt mulţi.
Sângele de pe ecran era sigur al ei?
- Da, se potrivea ADN-ul. - E bine pentru noi.
Când s-a stricat computerul, ora s-a blocat la 1:07 p.m. pe 12,
ceea ce înseamnă că pot avea data morţii.
Sau cel puţin când a avut loc atacul. Îi spun lui Booth.
Şi ca să ştii, nu cred că eşti nebună.
Bunica mea credea.
După moartea bunicului meu, a vizitat medi,
sperând să mai vorbească cu el o ultimă dată.
A cheltuit mii.
Impostorii, oamenii ca Justine şi ca Taylor,
profită de oameni când sunt vulnerabili.
Ştii ce urăsc cel mai mult?
Ştiind că tot ce trebuia să facă era să mă sune.
Puteam vorbi despre el.
Îl puteam ţine în viaţă împreună.
Şi n-ar fi costat-o nimic.
Da.
- Dr. Fuentes, unde ai fost? - Ştiu că am întârziat.
Iartă-mă, am avut câteva probleme personale de care trebuia să mă ocup.
Dar nu se va mai întâmpla asta.
Orice probleme ar fi, se vede că sunt profitabile.
Dacă nu eşti interesat să lucrezi aici pe salariu de stagiar...
Nu, nu! Normal că sunt. Eu...
Permite-mi să-mi cer iertare. Nu se va mai întâmpla. Promit.
Am pierdut suficient timp. De ce nu e reconstrucţia craniului completă?
Încă mai aştept fragmente de la dr. Hodgins, dar am găsit
o fractură Monteggia pe epifiza proximală
a ulnei, asta pe lângă dislocarea capului radiusului
şi fracturilor la metacarpiene.
Victima a ripostat.
Sângele de pe laptop era sigur al lui Justine,
dar nu sunt semne de intrare forţată în apartamentul ei.
Însemnând că victima putea fi atacată de cineva apropiat ei.
În timp ce tu vorbeai cu Uimitorul Kreskin, eu făceam asta.
Verifici numerele de serie de pe bancnote? Sunt bani din apartamentul lui Justine.
- Bancnotele sunt secvenţiale. - Da, sunt noi-nouţe.
Rezerva Federală le-a dat de urmă la o mică bancă din Rockville.
Retragerea a 3000 de dolari la o sucursală mică dintr-un orăşel poate fi memorabilă.
O să vorbesc cu funcţionarii, să văd dacă-şi amintesc cui au dat bancnotele.
Deja am făcut asta. Numele clientei e Alana Jackson.
Lasă-mă să ghicesc... Alana Jackson e clienta lui Justine Simmons.
Eşti medium. Să mergem.
Alana Jackson?
FBI. Agent special Seeley Booth.
- El e agentul Aubrey. - Dumnezeule. Copiii mei.
- Copiii mei sunt bine? - Da, dnă.
N-am venit aici pentru ei. Trebuie să-ţi punem
câteva întrebări despre Justine Simmons.
I-am găsit cadavrul în Parcul Naţional Roosevelt.
- Suspectăm c-a fost ucisă. - Asta e...
- Dumnezeule. - Avem motive să credem
că te şantaja şi ştim că i-ai dat 3000$ luna trecută.
Şantaj? Nu.
Mi-a spus că avea nevoie de bani, aşa că i-am dat.
- Destul de generos din partea ta. - Îi eram recunoscătoare.
Invoca spiritele ca să-mi protejeze soţul.
Era în a treia misiune în Afganistan.
Ea era...
Am devenit apropiate.
Dumnezeule. Nu pot să cred c-a murit.
Eraţi mai mult decât prietene, nu?
Ce vrei să spui?
Fac asta de mult timp şi ştiu cum reacţionează oamenii
când aud că cineva apropiat lor e mort.
A ameninţat că-i spune soţului tău despre aventură?
Nu. Dumnezeule, nu.
Iar eu şi Justine am încetat să ne mai vedem de ceva vreme.
- Cine a rupt legătura? - Justine.
I-am spus c-aş face orice pentru ea.
Mi-aş părăsi soţul, aş începe o nouă viaţă.
- Dar ea a refuzat. - Probabil te-a supărat asta.
M-a supărat.
Dar asta nu înseamnă că am ucis-o.
Poţi spune unde erai luna trecută pe 12 în jurul orei 1:00?
Mă antrenam pentru un triatlon. Cu alţi 14 oameni.
Îţi pot da numele lor dacă vrei.
Da, am aprecia asta.
Dacă nu mai ai alte întrebări,
Trebuie să-mi iau copiii de la antrenamentele de soccer.
Când poţi, să ne dai acele numere.
Da, dle.
Ai vorbit cu tatăl ei?
Nu-mi pot imagina ce ar face dacă ar afla
că noi două aveam o aventură.
Ai contactat-o pe Justine?
- A spus cine a ucis-o? - N-a vrut să spună.
Dar plângea mult.
- De ce n-a spus? - A spus c-a rănit destui oameni
şi a murit din vina ei, sărmana.
Bună, Avalon. Mă bucur să te văd.
N-are legătură cu cazul, desigur, dar pentru că te plac.
A contactat-o pe Justine. Dar Justine n-a vrut să spună cine a ucis-o.
Nu vrea să aibă cineva probleme.
Ca să vezi, nu are un răspuns.
Dar am veşti de la prietenul vostru. Psihologul.
Avalon, nu. Nu Sweets.
- Hodgins... - Nu, Angie, nu-l va folosi pe Sweets aşa.
Avalon, lasă-l să se odihnească în pace.
Nu mai scot niciun cuvânt.
Chiar ai intrat în contact cu Sweets?
Da. Are o zi foarte grea.
Da, e ziua lui.
Am înţeles că prima e mereu grea.
- Aubrey, ce ai aflat? - Ce ai acolo?
Astea sunt doar nişte gogoşi pe care le-am luat din Georgetown.
Grozav, încă am loc în piciorul meu.
I-am promis lui Sweets că-l tratez cu aşa ceva de ziua lui.
Da.
M-aş fi simţit ciudat să nu le iau.
Da, ştiu.
Dar ar fi şi greşit să nu le mănânci.
Ştii ce?
Ai dreptate. Uite.
- Ce ai acolo? - Da, o crimă.
Am comparat declaraţiile financiare ale lui Justine
cu extrasele bancare pe care le ţinea pe computerul ei
ca să-i găsesc cei mai frecvenţi clienţi.
Când spui "clienţi frecvenţi," te referi la victime ale şantajului.
Sau alte relaţii intime.
Am verificat reţelele sociale, alipind numele lui Justine de al unui client.
Mai uşor, vorbeşti ca un stagiar acum.
Sunt copil al anilor '90, computerele ne caracterizează.
Gogoaşa asta m-a dat pe spate. Ce, ai luat doar astea şase?
Aubrey, te rog, continuă cu informaţiile.
Şi am găsit asta.
Stai puţin, e biserica tatălui ei.
O să-mi spui că toate femeile astea merg la aceeaşi biserică?
Justine Simmons nu s-a întors la biserică să caute iertare, îşi căuta clienţi.
Poate Alana avea dreptate.
Ar trebui să vorbim cu tatăl ei iar.
Bucata asta de ţesut găsită de dr. Hodgins e de la scalpul victimei.
- Prezintă un număr mare de echimoze. - Vânătăi.
Mă gândesc că asta se corelează cu cauza morţii.
Vrei ca eu să văd din ce parte a suprafeţei craniene face parte ţesutul?
Exact.
Ai făcut o treabă minunată reconstruind craniul, dr. Fuentes.
- Mulţumesc. - Deşi ai întârziat şi eşti distras.
După cum am spus mai devreme, un milion de scuze.
Ai găsit de unde provenea ţesutul?
Da. De pe occipital.
Asta e interesant. E o fisură aici.
Dinainte de a muri.
Cauza morţii putea fi traumatismul cu un obiect contondent.
Curbura fracturii e aproape semicirculară,
sugerând că arma e un fel de obiect cilindric.
- O ţeavă? - Nu.
Metalul ar fi cauzat mult mai multe daune.
Cel mai probabil e un polimer mai uşor sau lemn.
- Un baston? - Da.
N-a spus agentul Aubrey că tatăl lui Justine foloseşte un baston de la accident?
Doar nu credeţi că mi-am ucis fiica.
Sunt un om al Domnului, agent Aubrey.
Sunt multe crime şi răzbunări în biblie, pastore.
"Iar partea celor necredincioşi şi a tuturor celor mincinoşi este în iezerul care arde,
cu foc şi cu pucioasă, care este moartea a doua."
Apocalipsa Sfântului Ioan Teologul 21:8.
Îţi cunoşti biblia foarte bine, agent Aubrey.
Am avut religia ca a doua specializare în facultate.
Îi adaugi orientarea sexuală la vrăjitorie,
cred că aşa avem o combinaţie letală.
Justine mi-a mărturisit orientarea sa când avea 16 ani.
Am susţinut-o atunci ca şi acum.
Pasajele pe care le citezi, agent Aubrey,
pălesc lângă adevăratul mesaj
pe care ni l-a adus Iisus.
Înţelegere, compasiune şi iubire.
Nu sunt Dumnezeu, agent Aubrey.
Nu e treaba mea să judec.
Sper că spui adevărul, pastore. Chiar sper.
Dar trebuie să-ţi luăm bastonul ca probă.
Mă tem că nu vă pot lăsa să faceţi asta.
Bastonul a fost un cadou de la Justine.
Nu ai de ales, dle,
pentru că avem un mandat.
A venit asta pentru tine.
A fost deschis? De ce a fost deschis?
Pentru că deschiderea pachetelor suspecte
într-o instituţie guvernamentală e recomandată de Siguranţa Naţională.
- Ce e suspect la asta? - Dr. Fuentes, opreşte-te.
Sunt medicamente aici, toate pe reţetă.
Luând în considerare banii cu care te-am văzut
şi faptul că Angela te-a auzit vorbind despre medicamente...
Nu vând droguri, dacă asta spui.
- Ai o explicaţie mai bună? - Banii nu erau pentru mine, ci pentru mită.
Asta nu sună mai bine, dr. Fuentes.
Medicamentele sunt pe reţetă,
donate de cubanezii ce locuiesc aici, în America.
Le trimit unui doctor pe care-l cunosc în Cuba,
care are nevoie de ele pentru pacienţii săi.
Banii sunt pentru mituirea oficialilor din vama din Cuba.
- Parcă sistemul de sănătate era gratis. - Este, dar medicamentele nu.
Sunt puţine şi foarte scumpe.
Asta e contrabandă. Nu pot tolera sau ignora asta.
Încă vorbim despre salvarea vieţilor şi calmarea suferinţelor.
E asta greşit, indiferent ce spune legea?
Nu, dar da, legea spune...
Legea greşeşte.
Aceştia sunt oamenii mei. Au suferit destul.
Circumferinţa estimată a leziunii la occipital
e de 88 milimetri, ceea ce nu se potriveşte cu bastonul pastorului.
O să-mi las notiţele pentru următorul stagiar.
Unde te duci? Încă nu m-am hotărât.
Amândoi ştim ce ai de făcut.
O să simplific lucrurile pentru tine. A fost o onoare şi o plăcere.
Îmi pare rău că a trebuit să se sfârşească aşa.
Poate dacă aş fi putut s-o fac pe Justine să se deschidă.
- Dar doar atât am putut face. - Nu e vina ta, Avalon.
Doar că Sweets îmi pare mai prezent.
Mereu mă întorc la el.
Am găsit fecale de la toate animalele ce trăiesc în copac posibile, plus insecte.
Aedes albopictus, Ceratopogonidae, Chironomidae.
E grozav.
Am făcut autopsia tuturor insectelor.
Autopsia gâzelor?
Exact, iar una din ele a fost ucisă.
Înainte să mergi să te declari regele laboratorului,
am o lectură pentru tine.
Ce e asta?
Ai spus că nu sunt probe că mediumul e ceva real.
Dar timp de generaţii, fizicienii au crezut
că nimic nu poate fi mai rapid ca lumina.
Acum au descoperit nuetrinii.
Lister a demonstrat că infecţiile bacteriene pot ucide,
dar doctorii tot nu se spălau pe mâini înainte de a opera
pentru că se convinseseră că era o prostie.
O eclipsă solară era magică înainte s-o înţelegem.
- Grozav, ţi-ai făcut cercetările. - Da.
Imposibilul devine realitate tot timpul.
Idei, amintiri şi dragoste...
Nu poţi ţine în mână lucrurile astea,
dar asta nu înseamnă că nu există.
Aşa că de ce nu şi spiritele?
De ce nu şi Sweets?
Nu trebuie să crezi, înţeleg,
dar nici nu trebuie să respingi posibilitatea.
Niciun om de ştiinţă decent n-ar face asta.
Avalon...
Îmi pare rău.
Te iubesc, Angela.
Profesore, n-am anticipat asta.
Şi asta e greu de spus pentru un medium.
- Asta e tot? - Da.
Ai dreptate. "Te iubesc" rezumă totul.
- Vrei să-ţi spun de gândac? - Cred că da.
A fost lovit de o maşină. A fost împroşcat pe parbriz.
Chiar am găsit lichid de parbriz pe el.
Cum a ajuns gândacul în copac?
Cred că ucigaşul
a târât-o pe Justine pe maşină
ca să ajungă la înălţime s-o împingă în copac.
- E genial, Hodgins. - Da.
Problema e că încă am proba asta ce nu se potriveşte cu scenariul.
E o poliuree grăsime şi un adeziv din uretan acrilic
folosit la instalarea noilor pardoseli.
- Doamne. - Ce?
- Spune el, cu mintea deschisă. - Proprietara.
Repara o podea cât eram noi acolo.
Şi am simţit asta cu ochii şi nasul.
- Unde mi-e stagiarul? - Da.
Dr. Fuentes a plecat. A recunoscut
că încerca să introducă ilegal medicamente în Cuba.
- Asta explică lucrurile. - Da.
Şi eu aş face la fel în locul lui. Le lipsesc medicamentele de bază.
Spune-i, te rog, să se întoarcă. Avem o crimă de rezolvat.
- Dar, dr. Brennan... - Şi e posibil să lucrăm până târziu.
Am testat echipamentul folosit de tine
să repari podelele din clădire,
iar ciocanul tău a cauzat leziunile victimei
şi a fost testat pozitiv pentru sângele său.
- La fel şi următoarea ta mişcare. - Nu.
Aţi înţeles greşit. N-am ucis-o eu pe Justine.
Cineva ţi-a furat ciocanul, a ucis-o pe Justine cu el, apoi ce?
- Ţi l-a adus înapoi? - N-ar fi trebuit să mint.
Mă temeam că veţi crede c-am ucis-o pe Justine.
Asta credem.
Eu şi Justine ne-am certat.
Să-i spunem ceartă între îndrăgostiţi.
Stai, şi tu te culcai cu ea?
Era mai mult de atât. Am iubit-o şi credeam că şi ea mă iubeşte.
Până ai aflat că erai una din multe altele.
Reparam o ţeavă spartă la uşa de alături.
Pereţii sunt foarte subţiri.
Am auzit-o la telefon spunând cuiva
că-i iubea mai mult decât a iubit pe cineva vreodată şi m-am enervat.
- Ai mers la ea. - Am ţipat una la alta,
m-a împins, iar eu eram aşa nervoasă...
eram aşa nervoasă că accidental
am aruncat cu ciocanul spre capul ei.
- Ai lovit-o direct în cap. - Ştiu.
Ştiu, e... e greu să ţinteşti cu un ciocan.
Dar n-a ucis-o. Nici pe departe.
Era în viaţă. A început să mă atace
cu acele cristale ale păcii nenorocite ale ei. Uite.
- Apoi ce? - Apoi nimic.
Sângeram amândouă, aşa că ne-am oprit.
Atunci mi-am dat seama că Justine e nebună
şi-mi era mai bine fără ea.
Aşa că am plecat.
Ea fiind în viaţă şi înjurându-mă în tot timpul ăsta.
Dr. Fuentes! Excelent.
Mă bucur că dr. Saroyan te-a putut găsi aşa repede.
Nu m-a găsit. Am plecat fără să-ţi spun ce am descoperit.
Am găsit o fractură mică la occipitalul victimei
unde a fost lovită de un obiect cilindric.
Da, a fost cauzată de ciocanul aruncat în ea de proprietară.
Nu, nu asta.
- Dr. Fuentes. - E în regulă.
- Plec. - Nu, nu pleacă.
- Am nevoie de el aici. - Crezi că n-am încercat să-l ţin aici?
Dar am responsabilităţi, dr. Brennan, chiar mai multe decât...
Dr. Saroyan, e în regulă.
Am venit aici după medicamentele confiscate.
Mă tem că asta nu se poate.
Le-ai aruncat?
Ca doctor, am dreptul legal să...
Nu le-am aruncat. Am aranjat ca ele
să fie duse prietenului tău doctor în Cuba prin prietenul lui Booth de la CIA.
Muchas gracias.
- Ai luat medicamentele din biroul meu? - Dacă e o problemă, îmi imaginez...
că va trebui să mă concediezi şi pe mine.
De ce te-ar concedia? Nu ai nicio probă.
- Au dispărut. Nu? - Ce?
Am crescut cu justiţia cubaneză, ceea ce-mi permite să văd portiţele de scăpare.
Are dreptate. Tot ce poţi face e să începi
o lungă audiere de desfacere a contractelor de muncă,
care s-ar baza pe cuvântul meu împotriva cuvântului tău.
Dar din cauza acestor portiţe,
e posibil ca eu să fi acţionat din greşeală.
Deşi, data viitoare, ar trebui să încerci să-ţi şlefuieşti aptitudinile de ascundere.
Desigur. Dacă nu mai sunt întreruperi...
Ai dreptate, dr. Fuentes.
Fractura asta nu e de la un ciocan,
deşi apropierea sa de lovitura ciocanului ne dă cauza morţii.
Foarte bine.
Dar daunele sunt prea mici ca să fie însemnate.
Nu, nu dacă lovitura ciocanului putea cauza un hematom subdural.
- Genial. - Sângele s-ar acumula
şi s-ar extinde în spaţiul intracranian
până ce l-a făcut să se fisureze şi s-o ucidă.
Lovitura mică cu un obiect ascuţit pe care ai descoperit-o e mai mult decât suficientă.
Du-i craniul drului Hodgins să ia probe din noua leziune imediat.
Şi bun venit înapoi, dr. Fuentes.
Ştii unde e maşina lui Sweets?
Maşina lui Sweets? Ce legătură are asta cu cazul?
Nimic. Nu cred că sunt aici pentru caz.
Prietenul vostru vrea să-i conduc maşina.
Imediat. A spus că trebuie imediat.
Poate pentru că Daisy o vinde azi.
Şi nu ştiu de ce, dar vrea s-o conduc cu degetele mari.
- S-o conduci cu degetele? - Da.
A fost foarte clar.
Tot spunea "Drive thumb, drive thumb, drive thumb."
Nu, nu. Nu "drive thumb."
Thumb drive. Trebuie să fie un drive USB
în maşină pe care nu vrea să-l piardă când Daisy o vinde.
- Eşti bună. - Hai, trebuie să ajungem la maşină.
- Am găsit reziduuri de grăsime în fractură. - Grăsime?
Vorbim de cartofi prăjiţi, un burger...?
- Poliuree grăsime. - Sună delicios.
Da, dacă-ţi place gustul lanţului de bicicletă.
- Asta folosesc la ungerea lor. - Victima a fost lovită de o bicicletă?
Probabil bicicleta unei fete, judecând după vopseaua roz.
Dar am găsit producătorul, Hardy Bike and Toy.
Ia te uită. Vopseaua cuprindea şi reziduuri de gândac.
- Acelaşi reziduuri găsite pe victimă? - Desigur.
Cât va dura asta?
Trebuie să-mi iau copiii până la 5:00.
Poate vrei să-ţi iei o babysitter pe termen lung.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că avem dovezi că ţi-ai ucis iubita.
Bicicleta fiicei tale a fost testată pozitiv pentru sânge pe lanţ.
Sângele lui Justine Simmons.
Pot explica.
Nu e ceea ce credeţi.
Credem că te-ai certat cu Justine şi ai ucis-o.
Apoi i-ai aruncat cadavrul în copac.
Acelaşi copac pe care v-aţi gravat iniţialele.
Ne scapă ceva?
N-am vrut să fac asta.
Justine a venit şi s-a despărţit de mine.
Apoi a vrut să ne împăcăm,
să ne unim energiile.
Întreaga noastră relaţie...
a fost doar o minciună.
Dar nu am vrut s-o ucid.
Nici nu am împins-o rău, jur, doar...
A fost doar o mică împingere.
Dar când a căzut...
- Era... - N-a fost nevoie de mult.
Justine s-a mai certat cu cineva cu 2 zile mai devreme şi a suferit o lovitură la cap.
De aceea a murit că s-a lovit de bicicletă.
Atunci e bine. Eu...
Nu e vina mea.
Sunt nevinovată, nu?
Ai muşamalizat totul. Ai ascuns cadavrul.
Pentru că m-am gândit că voi avea probleme.
Am copii.
Sunt o mamă bună. Întreabă pe oricine.
Mă gândeam doar la copiii mei.
Dumnezeule.
Christine, ceaiul e gata să fie turnat.
Ia te uită.
Şi tati are în plus o bucată mare de tort pentru Buddy.
Lui Buddy nu îi e foame. Vrea doar să citeşti o carte specială.
Ce o să fac cu tot tortul cumpărat?
Acum se va irosi.
- Tati... - Da?
- Tortul nu e adevărat. - Da.
Tortul nu e adevărat, tati.
E vina mea. O să...
O să-i duc tortul înapoi lui mami.
Ar trebui să fie imaginar.
Ce acuzaţii sunt aduse?
Pentru proprietară, probabil ucidere din culpă.
Pentru Alana, Caroline va face o înţelegere
pentru eliberare condiţionată ca să apere copiii.
- E bine, nu? - Mai bine de atât nu se putea.
- Răspund eu. - Aşa.
Ai ales o carte pe care i-o vom citi lui Buddy?
Nu încă. Vrea o poveste de dragoste.
- Poveste de dragoste. - Angela, bună.
Avalon, asta e o surpriză. De ce eşti aici?
E o poveste lungă, dar vei crede că e o prostie,
aşa că trec la sfârşitul fericit.
V-am adus un cadou. Un cadou de ziua de naştere.
- Nu e niciuna din zilele noastre. - Nu, e pentru ziua lui Sweets.
Îţi aminteşti ce ar face?
Ar împărţi cadouri de ziua sa.
Ar spune ce recunoscător ne era tuturor pentru un alt an bun.
Se pare că a terminat cadoul pentru tine înainte să moară şi n-a spus nimănui.
Urma să ţi-l dea azi.
- Un drive USB? - Da.
Şi asta era pe el.
E cartea pe care a scris-o pentru voi doi.
Când ne examina parteneriatul pentru FBI?
Da. Dar a lăsat deoparte psihologia,
eficacitatea parteneriatelor voastre şi toate celelalte chestii tehnice,
şi a transformat-o într-o poveste de dragoste.
De cineva care vă iubea foarte, foarte mult.
- Părţi ale Întregului. - Asta e cartea pe care Buddy vrea s-o citim?
- Cine e Buddy? - Prietenul imaginar al lui Christine.
Imaginar?
Orice te face să te simţi mai bine.
"Dedicată lui Temperance Brennan şi Seeley Booth,
oamenii care m-au învăţat că înţelegerea,
compasiunea şi dragostea nu sunt doar noţiuni dintr-o carte.
Viaţa mea înseamnă mai mult pentru că vă cunosc."
Buddy spune că putem mânca tort acum, tati.
Hai să mâncăm tort.
Cine vrea tort imaginar?
- Eu vreau o felie subţire. - Sunt la dietă.
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team
WEB-DL resync: puiemonta