Din episoadele anterioare...
Orice schimbare emoţională mare, chiar bună, poate declanşa recidiva.
Nu înţeleg. Tocmai ţi-a citit mesajul.
Poate are o mână prea bună.
Şi ce? E acolo să prindă un criminal.
E dependent.
Ai vorbit cu sponsorul tău?
De ce mă simt interogat?
Trebuie să pariez 200 pe Cardinals.
Sunt aici să recuperez o datorie. 30.000$.
Jimmy, agentul tău de pariuri, a venit aici. I-am plătit tot ce-i datorai.
Asta e o greşeală. Am făcut doar un pariu.
Vreau să pleci.
Iisus a spus "Duceţi-vă şi faceţi ucenici din toate neamurile,
botezându-i în Numele Tatălui şi al Fiului şi al Sfântului Duh."
Amin.
Fratele Tepper a acceptat mesajul Domnului
şi a ales această zi ca să fie mântuit.
- E în regulă dacă mă ţin de nas? - Nu te împotrivi, frate Tepper.
Căci cu această apă, nu poate exista moartea.
Satana.
- Doamne, te rog! - Ajută-ne, Doamne!
Piei, Satana!
Copiii noştri se înţeleg bine, nu?
Aş vrea să pot spune acelaşi lucru despre mine şi Booth.
Dar l-ai dat afară din casă, scumpo.
Lui Christine îi e foarte dor de el.
- Încă merge la întâlniri? - Asta spune.
Copilul loveşte?
De fiecare dată când vorbesc despre Booth.
Se va rezolva, Brennan.
Booth are o problemă, dar e un om bun.
Doamne, dă-mi liniştea să accept
lucrurile pe care nu le pot schimba,
curajul să schimb lucrurile pe care le pot schimba
şi înţelepciunea să cunosc diferenţa.
Să mai vii. Merge dacă lucrezi la asta.
- Booth. - Da.
- Cum rezişti? - Mă simt grozav.
Tocmai m-am stabilit în noua locuinţă.
Cred că ar ajuta dacă ai împărtăşi povestea grupului data viitoare.
Sunt bine. E suficient de bine să fiu aici.
Nu chiar, Booth. Trebuie să fie ceva ce e nevoie să îndrepţi.
Ai fost sponsorul meu ani de zile.
Mă cunoşti.
- Încerc. - Sigur, dar...
Ştii cum poţi ajuta?
Sun-o pe Bones şi spune-i cât de bine mă descurc aici.
- Asta... e bine. - Ştii că lucrurile nu merg aşa.
Singurul mod de a-ţi vindeca căsnicia e să te îndrepţi.
Asta înseamnă să participi aici. Spune-ţi povestea în timpul întâlnirii.
Ştii că aşa merge.
La aceeaşi oră săptămâna viitoare.
Pare ciudat că cineva ar arunca un cadavru într-un loc aşa public.
Singura persoană care a pus cadavrul aici
a fost Mama Natură.
Cineva a aruncat cadavrul în râu mult din aval.
- Booth nu vine? - A avut o întâlnire.
De ce? N-ai încredere că mă descurc aici?
Doar îmi fac griji pentru prietenul meu, atât.
Vreo şansă să-l identificăm?
Sprâncenele înguste şi incizurile supraorbitale indică sexul feminin.
Feţele simfizei pubiene sugerează că avea în jur de 50 de ani.
Scuze c-am întârziat. Ce mi-a scăpat?
În primul rând, ne lipseşte o mână stângă.
În plus, judecând după urmele zimţate după spatele victimei,
n-a intrat în apă voluntar.
Vorbim de Potomac, cine ar intra?
Am găsit şi nişte sculpturi neobişnuite pe oase.
Se pare că cineva a folosit un aparat de şlefuit pe craniu.
- E aşa neted. - Poate fi un semn
al unei boli metabolice sau leziuni postmortem.
Sau dacă cadavrul a fost împins în sus
pe un perete de stâncă dintr-un sistem hidraulic puternic.
- Ca un vârtej? - Exact. Da.
- Întâlnirea a mers bine? - E anonimă dintr-un motiv, Aubrey.
Vreau doar să-mi fac treaba. Unde e braţul?
Nu suntem siguri. Dar dacă încă e acolo, Nautilus Jr. o va găsi.
Junior.
Înoată, amice, înoată.
Ai crede că oamenii ar avea mai multă grijă
de singura planetă locuibilă din sistemul nostru solar.
Şampanie. Trai demn de înalta societate.
- S-a prins în nişte ierburi. - Ştii că eşti responsabil
pentru echipamentul acesta foarte scump, dr. Hodgins.
- Ştiu. - Ia te uită.
Se pare că te bagi la înot, amice.
Grozav.
Nu uita, cauţi un braţ.
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team
BONES Sezonul 10 - Episodul 20
Asta e ciudat. Descompunerea ţesutului nu se potriveşte
cu gradul de descuamare.
Nu. Nivelul de poluare din Potomac poate explica asta.
- Poate fi destul de toxic. - Mie-mi spui.
De ce crezi că tocmai am făcut un duş de 40 de minute?
- Osul e polizat foarte rău. - Sculptura
a avut loc postmortem, aşa că n-a fost cauzată de vreo boală.
Bun atunci.
- Poftim? - Sunt de partea ta, dr. Brennan.
Când beneficiile unui coleg scad, are sens să cauţi alt coleg...
Nu azi, dră Warren.
Încerc doar s-o susţin pe dr. B. Trece...
Nu am nevoie să mi se explice situaţia în care mă aflu, dră Warren.
Şi susţinerea ta nu va grăbi rezolvarea.
- Dacă vrei să răspunzi... - Nu...
Ai putut stabili data morţii?
Fiţi atenţi la larvele de tricoptere.
După stadiul arhitectural al pupei,
a stat în apă de mai puţin de patru zile.
Faţa victimei e prea rău netezită să fac reconstrucţia.
Nu ştiu ce vom face,
asta dacă nu găseşti un implant ce are un număr de serie pe el sau...
- Pe tricou. - Scuze, Hodgins, eu nu...
- Nu văd nimic. - Pentru că nu e nimic acolo.
E vorba de ce era înainte acolo.
Cred că înţeleg.
Tricoul polo e destul de rupt,
dar a fost un logo cusut
chiar deasupra buzunarului de la piept.
Da, fibrele au dispărut, dar...
dacă pot face o legătură între punctele
lăsate în urmă de broderie, cred că pot reface monograma.
Eşti un geniu.
Cum a fost discuţia cu Brennan de dimineaţă?
Cam groaznică, de fapt.
- Îi e foarte dor de Booth. - El probabil simte la fel.
Poate ar trebui să-l primească înapoi.
Dacă ar veni bătăuşi la noi la uşă ameninţându-ne pe mine şi pe Michael Vincent
şi ar fi vina ta, ar face mult mai mult decât să te dau afară din casă.
Dar dacă se simte singur, dacă simte că e fără speranţă...
Atunci ar trebui să lupte. Nu asta ai face şi tu?
Până la moarte.
E gata.
Ia te uită.
Thompson Hardware.
E în Arlington, condusă de Ted Thompson.
Îl sun pe Aubrey.
Întotdeauna părea că Booth şi Brennan erau aşa...
Nu ştiu... un cuplu solid.
Că nimic nu-i va despărţi vreodată.
Da, ştiu.
Crezi că asta e?
Ce facem?
Ne macină pe toţi?
Da.
Da, poate că da.
Te iubesc, Angie.
Ar trebui să-l suni pe Aubrey.
Dumnezeule.
Leslie a fost cea mai bună angajată a mea.
Aşa se explică de ce nu a apărut la program azi,
Când a fost ultima dată când ai văzut-o pe Leslie Hodsoll, dle Thompson?
Vineri seara.
A închis casa de marcat, apoi a plecat, ca întotdeauna.
Ştii pe cineva care ar avea o problemă cu Leslie?
Nu, toţi o plăceau.
Chiar am încercat s-o promovez
ca asistent manager, dar nu voia responsabilitatea.
De ce? O viaţă socială ocupată sau...
Avea un copil care-i ocupa timpul.
O fiică. Courtney, cred.
- Avea 20 de ani sau aşa. - Ele două se înţelegeau?
Aşa cred.
Dar a fost o dată,
cam acum o lună, am intrat
peste Leslie în camera de pauză şi era în lacrimi.
Se pare că vorbea cu copilul ei.
Ai idee despre ce vorbeau?
Par lucruri normale între mamă şi fiică.
"Ţi-am spus de ce nu pot ajunge, dar asta nu înseamnă că nu te iubesc."
Chestii de genul ăsta.
Deci nu-mi poţi spune nimic
până nu sunt oasele complet curate?
Da, aşa funcţionează. E vreun motiv pentru care eşti aşa nerăbdător?
Adevăr, dreptate. Pot spune la fel de bine
modul de viaţă american dacă tot am început.
Eşti mai rapid ca o locomotivă?
- Fetelor nu le place asta. - Sunteţi dure.
Agent Aubrey, ce te aduce în laborator?
- Doar urmăresc cazul. - Nu puteai face asta la telefon?
Ce pot spune? Sunt genul care vine în persoană.
Şi eu. Mai degrabă
aş merge să vadă o piesă de teatru decât să văd un film.
Nu? Totul ţine de a trăi clipa.
Cu siguranţă.
Ce?
Cum ai un interes intens faţă de caz,
rezultatele toxicologice sugerează otrăvire.
Sunt urme de plumb,
cadmiu, arsenic, crom, seleniu,
chiar şi un nivel jos de radiaţii de uraniu.
E ciudat cum nu erau benzi metafizare la nivelul oaselor lungi ale victimei.
Însemnând ce?
Victima putea fi otrăvită pe o perioadă lungă de timp.
Cine o otrăvea trebuie să fi fost apropiat ei.
O să merg să-i spun lui Booth. Faţă-n faţă.
Ne vedem mai târziu, Superman.
E o poveste lungă.
Aici erai. Te-am căutat peste tot.
Iartă-mă, am avut de dat telefoane.
Eşti bine? Pentru că, sincer, ne îngrijorezi pe mine şi pe stagiari.
De ce? Te-a sunat Bones sau ceva?
Nu, ne facem griji pentru că dintr-un motiv ciudat ne pasă de tine.
Poate ar trebui să-ţi faci griji că nu avem un motiv sau un suspect.
Avem acum.
Cam a găsit probe de otrăvire, ceea ce ia mult să se manifesteze,
însemnând că cine a făcut asta avea acces la Leslie
timp de mai mulţi ani.
Fiica de 20 de ani a victimei, Courtney, încă locuieşte cu ea?
- De milenii. - Ceva nu are sens aici.
Mama dispare de patru zile, iar fiica nu-i raportează dispariţia?
Să mergem.
Courtney Hodsoll?
Da, eu sunt. Vă pot ajuta?
Agent special FBI Booth. El e agentul Aubrey de la FBI.
- Plecai undeva? - Da... la cămin.
Doar îmi iau ultimele lucruri.
Când ţi-ai văzut mama ultima dată?
Cam acum trei săptămâni.
Chiar înainte să mă mut să locuiesc în campus.
Credeam c-o voi vedea azi, dar nu ştiu unde e.
- Vă pot da numărul ei, dacă... - Îmi pare rău, dar am recuperat cadavrul
mamei tale din râul Potomac în dimineaţa asta.
Ce? Nu.
Nu, probabil aţi confundat-o cu altcineva.
Ne pare rău, dar mama ta a fost identificată corect.
Nu înţeleg.
E în regulă dacă-ţi punem câteva întrebări?
Cum ai caracteriza relaţia cu mama ta?
Era bine.
- De ce? - Fără certuri?
Era de acord cu tot ce făceai?
Da.
Pentru că nu era aşa interesată.
Ştiu că...
mă iubea şi toate cele.
- Şi eu o iubeam, dar... - Dar?
Ei părea să-i pese doar de borcanele ei.
- Borcane? - Da.
Vă arăt.
Era obsedată.
- Bun venit în lumea mamei. - Cred că glumeşti.
Credeam că eu sunt pasionat de prăjituri.
Totul se învârtea în jurul borcanelor.
Abia dacă găseai o prăjitură în casă.
O colecţie ca asta probabil valorează o avere.
Da, sigur o parte valorează ceva,
dar majoritatea sunt prostii sentimentale.
Era chiar pasionată de asta. Fiecare borcan are propriul istoric
cu o fotografie, descriere, data la care l-a cumpărat, cât a dat pe el.
Da.
Dacă nu ştergea borcanele, le cataloga
sau mergea la convenţii ale colecţionarilor.
Trebuie să recunoşti că e drăguţ ăsta.
Borcanul în formă de porcuşor?
Pune porcul jos. Presupun doar
că mai erau oameni obsedaţi cu borcanele de prăjituri.
- Ai auzit sau văzut certuri pentru ele? - Da.
Multe de-a lungul anilor.
Vreun nebun anume care o urmărea pe mama ta?
Stăteam cât de departe puteam de acei nebuni.
Cred că, dacă nu făceam asta, mama încă ar mai trăi.
Borcanele astea explică otrava.
Ceramica veche conţine cantităţi mici
de carbonat de plumb, crom, bariu, cobalt.
Dacă smalţul unui borcan era compromis,
atunci toxinele puteau ajunge pe mâna lui Leslie.
Cred că atunci când oamenii ajung nostalgici după trecut,
uită de lucruri ca smalţul cancerigen.
De ce borcane de prăjituri?
Înţeleg figurine Star Wars, dar...
Colecţia de borcane a lui Andy Warhol s-a vândut pentru 250.000$ în anii '80.
Există o continuitate. Eu sunt colecţionar.
Stai, lasă-mă să ghicesc. Bootleg-uri Grateful Dead.
O să spun... Dozatoare Pez.
Nu, colecţionez elementele tabelului periodic.
Mostre cu puritate ridicată, fără compuşi sau aliaje.
De unde ai putea lua scandiu?
Un mafiot rus pe nume Pebbles.
Uraniu? Techneţiu?
Elementele radioactive sunt problematice, dar lucrez la asta.
Am găsit o leziune la ţesutul mâinii drepte a victimei.
- Rană defensivă? - Posibil. Pare destul de recentă.
O să trag o privire la metacarpiene.
Da, iar eu iau probe din leziune să văd dacă găsesc particule.
- Cum ai izolat rubidiul? - Ai vrea tu să ştii.
Vreau la pachet. Brennan.
Va mai dura câteva minute, scumpo.
Plăcintă.
Alimente reconfortante.
- Iei mâncare la pachet? - Da.
Mâncând aici singură, eu...
E un scaun chiar aici.
Haide, Bones, ar trebui să putem lua prânzul împreună.
De ce nu?
- O să mănânc aici, te rog. - Sigur, scumpo.
- Ce face Christine? - Îi e dor de tine.
Dar e bine.
Oricând vrei să vorbim despre mutarea mea înapoi...
E prea devreme, Booth, ştii asta.
Merg la toate întâlnirile. Am lucrurile sub control.
Ai început bine. Mă bucur pentru tine.
Pentru noi.
Nu vreau să fac un caz din asta,
am făcut o greşeală.
Asta le spui tuturor de la întâlniri? C-a fost doar o greşeală?
Ne-ai pus în pericol pe mine şi pe Christine, Booth.
Bones, te rog. Promit...
- A fost mai mult decât o greşeală. - Poftim, scumpo.
Dacă mă gândesc mai bine, o iau la pachet.
Haide, Bones, serios?
E prea greu acum, Booth.
Te iubesc.
Înregistrările arată c-a plătit mai mult pentru un internet mai rapid.
Da? A mers. Uită-te la licitaţii.
Leslie câştiga licitaţiile la borcane la milisecunde.
Pare să fi fost o prezenţă majoră în lumea colecţionarilor de borcane.
- Mă simt aşa prost spunând asta. - Uită-te aici.
Cu patru zile înainte de moartea sa, Leslie a postat
mai multe recenzii acerbe despre o altă vânzătoare, Cheryl McMichael.
Criticismul venit de la o sursă respectabilă poate distruge
o afacere mică. Şi n-au fost doar recenzii online. Uite.
Leslie încerca s-o distrugă pe Cheryl
pe fiecare platformă disponibilă.
Pe blog, newsletter, site-ul vânzătorilor.
Cu Leslie scoasă din peisaj, Cheryl îşi putea salva afacerea.
Îmi pare a fi motiv.
Da.
Am observat un traumatism la oasele frontal şi parietal
când curăţam rămăşiţele.
Pare că cineva a încercat s-o omoare pe femeia asta înainte.
Pare să fie o plagă prin împuşcare la craniu.
E un traumatism similar la clavicula dreaptă.
Ambele traumatisme prezintă remodelare.
Aş zice că au cam 20 de ani.
Poate de asta fiica victimei
n-a menţionat niciodată că mama ei a fost împuşcată.
Era mică atunci. Poate că n-a ştiut niciodată.
Traumatismul la cortexul prefrontal explică
colecţionarea obsesivă a victimei.
Sunt mulţi colecţionari ce nu au leziuni craniene.
Totuşi, un glonţ în locaţia asta ar afecta partea creierului care decide
ce se merită păstrat şi ce nu.
E sursa dependenţei.
E distructiv, pentru cel dependent şi pentru cei din jurul lor.
Observă, te rog, discreta adâncitură,
un traumatism provocat de glonţ, sugerând că e dat de un obiect contondent.
Pare să fi avut loc înainte să moară, dar modelul traumatismului e ascuns
de sablarea hidraulică.
Da, ar trebui să deschidem craniul ca să ne uităm mai îndeaproape.
Între timp, te rog să lucrezi cu dr. Hodgins
ca să găsiţi arma care a cauzat traumatismul.
Nu pot să cred că viaţa femeii McMichael
poate fi distrusă de nişte comentarii online.
Conform înregistrărilor taxelor ei,
Cheryl avea o afacere robustă vânzând obiecte istorice
până ce Leslie a început s-o vorbească de rău.
Booth.
Mai uşor.
Vorbeşte clar.
Am înţeles. Hodgins a găsit rugină
care era încastrată în mâna victimei.
Ia-o uşor.
- Cheryl McMichael? - Cine vrea să ştie?
FBI. Agent special Seeley Booth. El e agentul Aubrey.
Afacerea mea online e complet legală.
Am licenţă, plătesc taxele...
Booth. Uită-te la asta.
- E multă rugină. - Aşa cum a spus Hodgins
c-a găsit pe rămăşiţele lui Leslie.
"Rămăşiţele lui Leslie"? Ce se întâmplă?
Poate poţi răspunde la asta pentru noi.
Eu şi Leslie eram prietene.
- I-am vândut peste 50 de borcane. - Serios?
Chestia cu prietenia mă frământă.
Recenziile astea scrise de Leslie despre tine nu par aşa prietenoase.
Chiar crezi c-am ucis-o pe Leslie din cauza unor recenzii proaste?
Aţi intrat vreodată pe internet?
E tărâmul oamenilor acri, răi. Sunt obişnuită.
Trebuie să fi făcut ceva să se supere.
Sigur.
Voia borcanul antic Babe Ruth găsit de mine.
Am aranjat să-l ridice,
dar înainte să ajungă aici, am primit o ofertă mai bună.
Foarte prietenos din partea ta.
Tipul mi-a oferit o sumă ridicolă.
A trebuit s-o accept. Sunt o femeie de afaceri.
Pe care a lezat-o cu recenziile rele. Ţi-am verificat declaraţia de venituri.
Pentru anul ăsta.
Da, afacerea a scăzut pentru că nu aveam cine ştie ce inventar.
De asta m-am extins în toate prostiile astea.
Care sunt acoperite de rugină şi unele par
să fi ajuns la victimă.
Luaţi ce vreţi, testaţi sau ce le faceţi.
N-am ucis-o.
Era prietena mea.
Urma să încerc să-i găsesc alt borcan Babe Ruth.
Aveam dreptate.
Curentul râului a netezit suprafaţa craniului
şi a ascuns întreaga fractură prin compresiune.
Dar uitându-ne în craniu,
putem vedea efectul traumatismului cu obiectul contondent.
Genial.
Fracturile radiare şi lineare sunt conservate pe suprafaţa endocraniană.
Trebuia să mă fi gândit la asta.
- Da, dar eşti aici ca să înveţi. - E adevărat.
De asemenea vreau să-mi cer iertare
pentru comentariile mele de mai devreme.
Monogamia e o alegere personală şi una populară.
Sper ca tu şi agentul Booth să rezolvaţi problema.
Da.
Speranţă.
Ştii că aveam fix
avionul ăsta Hubley vintage când eram mic?
Ai găsit ceva, în afară de copilăria ta pierdută?
Cum ar fi rugină care poate se potriveşte cu rugina de pe victimă?
Ai crede asta, cu cantitatea de pe ele.
Am rugină galbenă, am rugină roşie,
rugină verde, rugină maro...
Am înţeles. Nu se potriveşte.
Cu toate astea, nu ai nimic.
Am avionul.
Cred c-am găsit ceva.
Acum două luni, Leslie a încercat să-şi vândă întreaga colecţie online.
- A încercat? - A scos anunţul
după o singură zi, fără a accepta vreo ofertă.
Acele borcane era întreaga ei viaţă. De ce ar încerca să le vândă?
Eu cred că n-ar fi făcut asta. Nu dacă nu era ceva pe viaţă şi pe moarte.
Am catalogat fracturile în formă de pânză de păianjen
pe interiorul osului frontal al craniului.
Traumatismele sunt sigur rezultatul a două lovituri separate,
una din timpul uciderii şi una postmortem.
Lovitura din timpul uciderii ar indica cauza morţii?
Nu chiar, dar îţi pot da parametrii armei.
Fracturile curbilinii lungi pe oasele temporal şi parietal
indică un obiect cilindric greu.
Impactul diferenţial sugerează
o lovitură sau adâncitură la bază.
Poate fi cauzată de un borcan?
- E posibil. - Am găsit urme
de izolaţie cu fibră de sticlă în plămânii victimei.
Nu e suficient să fie cauza morţii, dar nu m-aş aştepta s-o văd la cineva
dacă nu au petrecut mult timp într-un pod vechi.
- Vechi cum e casa victimei? - Exact.
Dacă arma crimei era un borcan,
s-ar putea să avem locul crimei.
Am menţionat că podurile mă sperie?
Superman e speriat de întuneric?
De fapt de păienjeni. Orice se târăşte.
- Asta e kriptonita mea. - De ce?
Sunt aşa...
Ciudaţi? Da, asta sunt.
Nu-ţi face griji.
Te apăr eu.
Bingo. Fibră de sticlă.
- Cu siguranţă e sânge pe acel cui. - Şi rugină.
Se poate potrivi cu ce s-a găsit pe mâna victimei.
- E greu de crezut că nu e. - Suntem buni la asta, nu?
Booth şi Brennan 2.0.
În afară de partea cu căsătoria şi copiii.
- Sau de a face sex de vreun fel. - Da, evident.
Aici cu fibra de sticlă, respiraţia grea.
Voiam să spun oriunde.
De ce se târăşte victima pe aici?
Ai auzit? Cred că e cineva aici.
Treci în spatele meu.
Asta e puţin incitant.
FBI!
- Ieşi sau trag! - Nu, nu, nu!
Nu trage! Te rog, nu trage!
O să mă ridic.
Asta nu arată bine pentru tine, dle Simon.
Ai fost prins în flagrant cu mâna în borcanul de prăjituri.
N-am ucis pe nimeni.
Erai blocat în pod, înţelegi, unde a fost atacată victima.
Nu eram închis în pod.
Aşteptam o oportunitate să mă furişez afară.
- De cât timp eşti acolo? - De o zi sau cam aşa.
Fata lui Leslie nu mai pleca. Nu voiam să fiu prins pentru încălcarea proprietăţii.
Încălcarea proprietăţii? E cea mai mică din problemele tale.
- Iei loc? - Iau loc.
Ştiu c-am greşit fiind acolo.
Dar iubesc Babe.
Îl iubesc.
Babe Ruth e...
Felul în care...
simt pentru el, e...
Da, îl iubeşti. Am înţeles.
Bun, atunci... înţelegi.
Nu, deloc.
Cred că e important să-i ţin amintirea vie
şi să adun lucrurile care-i onorau viaţa.
Sunt ca... un păstrător.
Îţi dai seama că-ţi sapi o groapă adâncă aici, nu?
Recunoşti că ai intrat prin efracţie în casa ei.
Nu, n-am intrat prin efracţie. Uşa din faţă era deschisă.
Şi urma să recuperez
borcanul meu Babe, cel pe care l-a furat de la mine.
Cum ar pune Leslie mâinile pe el?
Stai jos. Nu. Te rog, stai aici.
După ce l-am cumpărat de la Cheryl,
a aflat unde locuiesc
şi tot venea încercând să-l cumpere.
Într-o zi, m-am întors acasă,
Babe lipsea şi deodată nu mă mai bate ea la cap.
- N-ai raportat furtul? - Am sunat poliţia!
Dar nu aveam "probe" ale unei intrări prin efracţie.
- Nu puteam "demonstra" că e ea. - Cum a intrat la tine în casă?
N-am idee. Nu am alarmă, dar casa era încuiată.
- Nimeni n-are chei în afară de mine. - Asta trebuie să te fi "înfuriat."
S-o crezi.
Asta n-a sunat aşa bine, nu?
Nu chiar, nu.
Nu te ridica.
Stai acolo.
Ce crezi?
- Tipul nu e ucigaş. - Dar părea cam nebun.
Sună DCPD şi verifică-i povestea.
- Unde te duci? - Trebuie să mă ocup de lucruri.
- Ai nevoie de întăriri? - Nu de data asta.
Am vorbit cu DCPD.
Se pare că e adevărată povestea lui Scott Simon.
- A fost o intrare prin efracţie? - El a raportat una
şi a raportat chiar şi dispariţia borcanului.
Se pare că Scott nu e cel pe care-l căutăm.
S-ar putea să am ceva. Mă întrebam de ce victima
şi-a scos întreaga colecţie la vânzare online.
- Probleme financiare? - Nu din ce am găsit.
Dar uite ce am găsit pe pagina ei de Facebook.
Asta e victima,
a cincea de la stânga.
Fotografia a fost încărcată din Orlando în aceeaşi zi
în care întreaga ei colecţie de borcane a fost pusă
online de pe adresa IP a computerului ei de acasă.
Crezi că altcineva i-a folosit computerul de acasă
cât lipsea din oraş ca să-i vândă colecţia?
Ghici cine locuia încă acasă la acea vreme.
- Fiica. - Trebuie să vorbesc iar cu fiica victimei.
- O întrebare, agent Aubrey. - Sigur.
L-am sunat pe Booth să vorbim despre caz.
N-a răspuns.
A spus că are nişte probleme de rezolvat.
- O întâlnire? - N-a spus. Îmi pare rău.
Dar se descurcă bine.
Serios.
Merge dacă te ocupi de asta. Ne vedem data viitoare.
- Booth. - Da?
Parcă ai spus că vei vorbi în seara asta.
Aşa mulţi au vorbit. Nu voiam să dureze întâlnirea până târziu.
Suntem toţi prieteni aici, Booth. Toţi am dat-o în bară.
Înţeleg asta. De asta sunt aici.
Crezi că, dacă nu vorbeşti, înseamnă că nu s-a întâmplat nimic?
- Sigur că nu. - Vrem să te descarci.
Trebuie să ne spui ce ai făcut.
Trebuie să mă ocup de ceva.
Ne vedem data viitoare.
Nu, îmi iubeam mama. Nu i-aş face rău niciodată.
Încercând să vinzi colecţia mamei tale de borcane i-ar face mult rău.
Dar nu am mers până la capăt.
Poate ţi-ai dat seama că ai primi mai mult din asigurarea ei de viaţă.
Am scos-o pentru că nu era corect ceea ce făceam.
Pentru că asta te-ar face să arăţi ca o persoană bună înainte s-o ucizi pe mama ta.
Sunt un om bun.
Tata a plecat când eram mică.
Abia dacă mi-l amintesc.
Apoi mama a început să colecţioneze.
Voiam să fiu la fel de importantă pentru ea ca acele blestemate de borcane.
De ce te-ai răzgândit?
Pentru că nu mai sunt un copil.
Sigur, uneori mă simt ca unul, dar...
Nu ştiu. Mi-am dat seama că e timpul să trec peste.
Cred că mi-am dat seama c-o pot iubi
chiar dacă ea nu mă putea iubi.
Ştii ce?
Nu era vorba că mama ta nu te iubeşte.
Îţi dai seama că...
a fost împuşcată în timpul unei tâlhării acum 20 de ani?
- Împuşcată? - Da.
Nu, n-a spus niciodată nimic despre asta.
Leziunea provocată de glonţ la cap ar explica obsesia sa.
N-a fost vina ta.
Era dependentă.
Nu avea nimic de-a face cu tine.
Dră Warren, de ce nu ai notat crestătura mică la clavicula dreaptă?
Mi-a scăpat probabil pentru că e ascunsă de traumatismul vindecat provocat de glonţ.
- Dar acela nu prezintă remodelare. - E din timpul uciderii.
- Îţi scapă vreodată ceva? - Nimeni nu e perfect, dră Warren.
- Foarte umilă. - Dar sunt pe aproape.
Traumatismul pare a avea legătură
cu cel de la cutia craniană.
Înainte să uit, dră Warren, am ceva pentru tine.
- Mai multe radiografii? - Da.
Dar asta nu are nimic de-a face cu cazul.
E o scanare osoasă. În medicina nucleară,
techneţiul e injectat în pacienţi ca să se măsoare refacerea neobişnuită a oaselor.
Viaţa scurtă a techneţiului face imposibil prelevarea unei mostre pure.
De aceea credeam că imaginea asta cu techneţiul în acţiune, deşi nu e aşa bună
ca o probă, poate completa colecţia ta a tabelului periodic.
Sunt emoţionată.
Mulţumesc.
Îmi dau seama cât de repede se pot schimba relaţiile şi...
cât de important e să-i preţuim pe cei pe care-i avem acum.
Cred...
ceea ce spun e...
Ştiu. Şi eu.
Mersi.
O lovitură diagonală poate cauza probele de impact
de pe osul frontal stâng şi de pe clavicula dreaptă?
Da, ceea ce înseamnă că arma crimei
ar trebui să secţioneze artera subclaviculară.
Făcând victima să moară din cauza sângerării.
Să vedem.
Ia te uită.
E ceva în crăpătura rănii.
Pare un ciob de sticlă verde.
Am auzit pe cineva vorbind despre particule?
Sincronizare perfectă, dr. Hodgins.
Ce zici despre asta?
Judecând după densitate, e sticlă sub presiune,
făcând-o să reziste forţei carbonatării.
Arma crimei e o sticlă de şampanie.
O margine curbilinie cu pereţi groşi
ce se termină într-un fund punctat se potriveşte cu modelul fracturii.
Dacă sticla s-a spart la impact, un ciob putea secţiona artera subclaviculară.
Dar nu avem o sticlă de şampanie
în niciuna din probele colecţionate.
Nu sunt aşa sigur de asta.
Îmi amintesc c-am văzut sticla asta în apă unde a fost găsit cadavrul.
Dar se potriveşte cu sticla din rană?
- Sigur. - Urăsc să te calc pe coadă, Curly,
dar fiind sub apă n-ar distruge toate probele?
Aici intervine Vacuum Metal Deposition Chamber.
Poate recupera orice amprente au supravieţuit,
chiar şi după o scufundare prelungită în apă.
- Mi se face o farsă, nu? - Nu.
Deloc. Poţi face tu onorurile să-mi spui.
Învârte-o pe cea din mijloc la dreapta.
Aurul cu aerosoli se evaporă,
creând o peliculă subţire care e absorbită
de suprafaţa sebacee lăsată de şanţurile amprentele.
Şi acoperă suprafeţele netede.
Voila, avem o amprentă.
Amprentele tale sunt în sistem pentru că ai permis de lăcătuş.
Da, şi ce?
Am găsit sticla de şampanie pe care ai folosit-o s-o ucizi pe Leslie.
Am putut ridica amprentele de pe ea,
cât şi pete de sânge ce provin de la Leslie.
Leslie ştia că eşti lăcătuş, te-a pus să intri în casa lui Scott
şi să furi borcanul Babe Ruth.
Ce-a mers greşit?
Credeam că mă iubeşte.
Dar după ce a luat borcanul,
nu însemnam nimic pentru ea.
Era ca o drogată.
Şi sticla de şampanie?
Am adus-o două zile mai târziu. Încercam s-o recâştig.
Dar n-ai făcut-o. Te-a mai respins o dată.
- Aşa că ai ucis-o. - A fost un accident!
Am încercat să vorbesc cu ea, dar îţi curăţa borcanele.
Am luat sticla de şampanie şi am aruncat-o să sparg borcanele,
dar s-a aruncat în faţă să le protejeze.
Să apere lucrurile ce îi distrugeau viaţa fără să-şi dea seama.
Sticla s-a spart, cioburile i-au tăiat gâtul.
Era aşa mult sânge...
Atât de mult sânge.
Doamne.
Îmi pare aşa de rău.
E ca un vis pe care l-am avut o dată.
Happy hour urma să se termine
şi nu ştiam ce-ţi place, aşa că am luat tot.
Exact asta-mi place.
Nici nu ştiam ce bei,
aşa că ţi-am luat o bere, margarita şi o cola.
Simt că poţi vedea în sufletul meu.
Serveşte-te.
Pentru primul nostru caz împreună.
Deci asta e, sărbătorirea muncii.
Pentru că mă temeam că tu crezi c-a fost o întâlnire asta.
O întâlnire?
Nu. De ce aş crede asta?
Aş mânca burgeri cu chiftele la o întâlnire?
Suntem colegi. Suntem prieteni.
Asta e.
Arată bine.
Mulţumesc.
Crezi că Booth şi Brennan vor divorţa?
Ei doi? Niciodată.
Eşti destul de concis, Superman.
Sweets a scris o carte despre ei.
A spus că prietenia lor
era fundaţia relaţiei.
Nu iubirea nestatornică.
Deci e pentru că sunt colegi, prieteni?
Ai lucrat bine, Bones.
Mereu am făcut o echipă bună.
Pup-o pe Christine din partea mea şi spune-i c-o iubesc.
Desigur.
Dacă vrei să treci pe acasă,
să-i citeşti o carte, s-o culci?
Mersi, dar nu pot în seara asta.
Poate mâine.
Sigur.
Ne vedem mâine.
Cred că, dacă nimeni
nu mai are nimic de spus, am terminat în seara asta.
- Vă mulţumesc tuturor c-aţi venit. - Salut.
Sunt...
Numele meu e Seeley şi sunt dependent de jocuri de noroc.
Bine ai venit, Seeley.
Mă aflu azi aici, pentru că...
vreau să îndrept lucrurile, vreau să-mi recapăt viaţa.
Am...
Am rănit mulţi oameni la viaţa mea,
în special familia mea.
I-am trădat şi i-am pus în pericol.
Sunt aici să mă împac cumva cu asta,
ca să mă pot înţelege mai bine.
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team