Înţelegi că nu vreau să ştie... e un secret.
Dar vreau să mă asigur că...
faci chestia aia de care am vorbit.
Bine, te sun mai târziu.
Era cineva care făcea telemarket.
O să-i suni înapoi?
- Nu vreau să fiu nepoliticoasă. - Nu.
Dumnezeu cu siguranţă nu ţi-a dat gena minciunii.
Mitomania nu e dată de Dumnezeu.
E codată în genetica noastră şi transmisă prin gene
ca să asigure supravieţuirea Homo sapiens.
Opreşte-te. Nebunia de care vorbeşti acum
nu mă va distrage de la faptul că mă minţi.
Mă gândeam ca poate să nu avem curcan de Ziua Recunoştinţei.
Ce? Ce, acum încerci, ce?
Să instigi o ceartă ca să încerci să-mi distragi atenţia?
Suntem doar noi patru, iar tu eşti singurul care mănâncă.
Despre ce vorbeşti? Acum spui
c-ar trebui să scoatem felul principal pe care se bazează întreaga sărbătoare?
Eşti conştient de dansul curcanilor
când se reunesc cu o persoană pe care o recunosc?
- Dans? Asta e chiar... - Da.
E grozav, Bones, dar îţi garantez că nu dansează pe cât de buni sunt la gust.
E o risipă de mâncare, Booth. Tata e plecat cu Russ.
Nu e nimeni care să mănânce.
Problemă rezolvată. Îl invităm pe Aubrey.
Vorbesc serios, Booth.
Îi invităm pe Angela, pe Hodgins, stagiarii şi pe oricine altcineva
vrea să vină, atât timp cât pot pregăti pasărea, pune-o la cuptor,
şi pot mânca până leşin.
Pe canapea cât timp ascult meciul.
- Dacă găteşti tu pasărea moartă. - Bine.
Bine. De acord. Uite ce.
Acum c-am trecut de acea diversiune, ce spui
să revenim la persoana cu care vorbeai la telefon.
Nu e...
Ce era? Ce, unde e...? Ce?
Cadavru.
Christine, e timpul să te pregăteşti!
N-am spus... că e un fel de mâncare prost.
Am spus că verdeţurile sunt ca marmura.
Problema e că nu ştii cum să citeşti asta.
Pantă, viteză, puţină geometrie simplă...
N-ar trebui să fie aşa greu.
Nu trebuie să fii Aristotel ca să joci un joc.
Pot vorbi sau e un privilegiu doar al membrilor?
- Practic, ajutoarele nu vorbesc. - Ajutor? Nu sunt ajutorul tău.
- Şi golful nu e un joc, e sport. - Nu, nu, nu.
Nu există apărare în golf. Nu e apărare, nu e sport.
Booth vrea să spună că, dacă-l pot bate, nu e sport.
Nu înţeleg. Aţi jucat aici? Nimeni nu intră aici.
Când eşti căsătorit cu o romancieră de succes,
poţi intra cam oriunde vrei, nu?
Şi dacă soţia partenerului tău e o romancieră de succes?
- Asta nu se pune. - Hai să schimbăm subiectul.
Ce zici de asta? Invitaţia la noi de Ziua Recunoştinţei.
Haide, e curcan adevărat.
Sau o reţetă Fofurkey foarte gustoasă
ce va schimba modul în care priveşti înlocuitorii de carne.
Fofurkey? Nu încerc să schimb
ceea ce cred despre înlocuitorii de carne.
Şi cred că tocmai mi-am pierdut pofta de mâncare.
Ăsta da dezastru făcut de apă. De cât timp e acolo?
E greu de spus. Cadavrul a fost legat cu greutăţi.
A fost găsit de tipii ăştia care pescuiau mingi de golf.
Se formează brushit peste tot.
După congestie, cel mai aproape
putem estima că e în apă de 2-3 săptămâni.
De fapt, cred că ne putem descurca mai bine de atât.
Aş zice că e acolo de două săptămâni,
patru zile, şapte ore şi 12 minute.
Şi ce insectă îţi dă ora exactă a morţii?
Timexum horologium.
Ceasul de la mână.
De fapt, dacă ne putem da seama
când a a murit sub apă, probabil putem stabili
când ucigaşul a aruncat cadavrul bărbatului.
Fetei. Uzura dinţilor mandibulari
sugerează o vârstă între aproximativ 55 şi 60 de ani.
Şi toată lumea e invitată la cina de Ziua Recunoştinţei.
- Frumoasă tranziţie, Bones. - Părea potrivit.
Ţesutul uman şi cel al curcanului au texturi similare.
Înlocuitorul de carne nu sună prea rău acum.
Un teren de golf exclusivist folosit doar de 1% din cei 1%.
Poate ucigaşul trimitea un mesaj.
Sau poate ucigaşul era doar prudent.
Bones are dreptate. Terenul de golf noaptea e întunecat şi gol.
Îi dă o fereastră de 12 ore să vină, să abandoneze cadavrul şi să plece.
Inteligentă ucidere, inteligentă metodă de abandonare.
Ea nu juca golf.
Vertebrele ei toracice au fuzionat de la T5 la T7.
- Tu joci, Rodolfo? - Unde aş putea?
După ce Castro a preluat puterea,
a intrat cu buldozerul toate terenurile de pe insulă.
Le-a transformat în case pentru public şi şcoli militare.
Unii ar putea spune că împărţea bogăţiile săracilor.
Uită-te la un club ca Washington Hills.
E unul din cele mai frumoase locuri de aici, dar poţi intra doar dacă eşti bogat.
Poate aşa e, dar de fiecare dată când iei un lucru frumos
şi-l faci util, ceva se pierde.
Dacă vezi o peluză proaspăt tunsă un lucru frumos.
Apoi, nu cred că era o persoană bogată.
De ce ar fi o aşa femeie într-o zonă de război?
- Acela e şrapnel? - Da, cred că a fost în armată,
dar o femeie la 50 de ani?
Nu se poate să fi participat la lupte acum 30 de ani.
Sunt urme aici de ceva metalic.
O să iau probe, dar cred că una din crosele de golf a făcut treaba.
Uită-te la asta.
Loveşte marginea zimţată de orbita oculară şi s-a terminat.
Şi ucigaşul ştia că gazele emise la descompunere
de stomac şi intestine ar aduce cadavrul la suprafaţă.
Aşa că a deschis-o, ca pe un curcan de Ziua Recunoştinţei.
BONES Sezonul 11 - Episodul 8
Trădare la Nivel Înalt în Sezonul Sărbătorilor
Traducerea şi adaptarea: Relic
Faceţi reclamă produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi.
Aceea e victima?
Aşa ar fi arătat fără chirurgia plastică.
Viscerocraniul a fost răzuit.
Acum lucrez la punctele de reinserţie osoasă a muşchiului.
Am găsit şi un calus vicios pe osul nazal.
Ş-a aranjat şi nasul.
Am găsit suturi în spatele liniei scalpului, colagen,
şi silicon ce se scurge din ţesutul descompus al feţei.
Crosele nu sunt armele crimei.
Toate erau compuse din grafit sau bare de oţel.
Arma noastră era din platină. A fost foarte scumpă,
95,5% argint.
Nici crima nu e ieftină zilele astea.
Am găsit şi urme de înălbitor pe hainele ei,
aşa că ucigaşul a udat cadavrul înainte să-l abandoneze.
Însemnând că n-a mai rămas mult care să ne îndrepte spre ucigaş.
Nu, nu, nu.
- Ce? Ştii cine e? - N-o recunoşti pe Vivian Prince?
Haide. Prima pagină, coloana din stânga din The DC Sentinel.
E cea mai bună reporteriţă politică din ţară.
Ea a fost cea care a dezvăluit povestea cu NSA.
Exact. A petrecut ultimele şase luni arătând
cum NSA-ul spionează americanii, liderii mondiali.
Au chiar şi propria lor echipă.
A luat ce a luat Snowden şi a mers cu zece paşi mai departe.
Cred că au găsit un mod de a o face să tacă.
Ştiu că ce a făcut e discutabil,
dar libertatea presei n-ar trebui să te ucidă.
Nu în ţara asta.
N-a fost libertatea presei. Vivian Prince greşea.
N-a furat documentele, Booth.
Ce, a scos documente furate, a dezvăluit operaţiuni secrete,
care a scos la iveală agenţi din toată lumea.
- Dar dacă NSA încalcă legea... - Atunci îi urmăreşti pe cei la conducere.
Nu pui o ţintă pe spatele unui agent.
L-am verificat pe fostul soţ al lui Vivian.
Numele tipului e Sal Raymond.
Scrie ştiri din sport. E plecat din oraş pentru meciul Cowboys.
- Dallas? - Roanoke Prep.
Cariera lui Sal nu e chiar la cote maxime să spunem.
- Acoperă echipele de liceu. - Cât de rău a fost divorţul?
Se pare c-a primit o înţelegere bună. În timp ce soţul
e de obicei suspectul nostru, faptul că victima noastră
tocmai a enervat o agenţie de elită
probabil face ca munca ei să fie un loc bun de a începe.
Da, exact. Asta e adevărat.
Am pus-o pe Angela să verifice ameninţările primite de ziar după publicarea articolului.
- Ştim cine a făcut ameninţările? - Nu, nu încă.
E destul de linişte pentru un ziar important.
Poate are ceva de-a face cu faptul că nimeni nu mai citeşte ziarul.
Despre ce vorbeşti? O fac în fiecare dimineaţă.
Am o cană de Joe în mâna stângă,
am ziarul în dreapta. Pot simţi cerneala pe piele.
Da, e o nebunie.
Hârtie, cerneală, ziar... Ce? Despre ce vorbeşti?
E o tradiţie. Nu înţelegi.
- Nu, înţeleg. Eşti bătrân. - Eu nu sunt bătrân.
E o tradiţie. Opreşte-te.
- David Pyne. - Da.
- E vorba de ameninţări? - Din păcate nu.
Vivian Prince e moartă.
Au ajuns la ea.
Cine? Oamenii care au scris la ziar?
Nu, nu. Aceia erau doar nebuni.
Acum trei săptămâni, Vivian dezvăluie că Greystream Solutions
e o echipă de acţiune a NSA. Acum e moartă. Poţi face calculele.
Spune-mi despre sursa lui Vivian pentru documente, Americanul.
Nu pot. Nu ştiu cine e.
Americanul vrea să fie anonim. Nu vrea să ajungă în exil ca Snowden.
La ce mă gândeam? Kolfax!
Treci aici! Scuzaţi-mă puţin.
Dacă nu scriem primii despre moartea reporteriţei noastre, îmi pierd slujba.
- E vorba de ameninţări? - Vivian e moartă.
- Ucisă. - Mă ocup de asta.
Băgăm povestea de ultimă oră, introducem unghiul Americanului,
îl pun pe Obit să adauge ce au.
Nu pari prea afectată de asta.
Eu comunic ştirile. Nu-mi permit să reacţionez la ele.
Dacă nu-mi daţi nimic oficial, pot pleca?
Sigur. Du-te. Dar poate vom mai avea întrebări.
Da, după termenul limită, întreabă-mă orice.
Eu iau stânga primei pagine?
- Astăzi. Vorbim mai târziu. - Cred că încep să văd
de ce Vivian simţea că are nevoie de aşa multă chirurgie estetică.
Aveai noul model, mai tânăr, aşteptând.
Eu mă ocup de o industrie pe moarte.
Fotografia lui Kate pe prima pagină şi blogul video atrage multe priviri.
Şi eu care credeam că ziarele doar spun povestea.
Nu şi acum.
Mă scuzaţi. Sunt Ryan Gill, Agenţia Naţională de Securitate.
Cu ce te pot ajuta, dle Gill?
Sunt aici să supraveghez investigaţia lui Vivian Prince.
De acum încolo tot ce găsiţi va trebui să treacă pe la mine.
La revedere, dle Gill.
Dr. Saroyan, trebuie să-ţi dai seama că e implicată siguranţa naţională.
Îmi dau seama de asta. Şi personal cred
că ce a făcut Americanul se cheamă trădare.
A pus în pericol femei şi bărbaţi ce-şi slujesc ţara.
Mă bucur că suntem pe aceeaşi lungime de undă.
Dar îţi dai seama că sunt ezitantă să dau tot ce găsim
unei agenţii ce are motive la fel de multe de a o ucide pe Vivian Prince
pe cât au să protejeze siguranţa naţională.
- Mă tem că asta e inacceptabil. - Şi eu mă tem că nu lucrez pentru tine,
nu răspund în faţa ta şi...
până nu văd un mandat care să spună că trebuie să-ţi dau informaţiile,
va trebui să te rog să părăseşti clădirea.
Sau pot chema paza.
Nu spun că ceea ce Greystream Solutions face e corect.
Dar spui că nu-ţi place nici ce a făcut Vivian.
Şi eşti în regulă cu ce a făcut ea?
Eu privesc în perspectivă. Perspectiva istorică.
George Washington, la vremea sa, era considerat trădător.
Acum doar încerci să mă enervezi.
Washington era un agent britanic care a condus o armată împotriva ţării sale.
- Nu e acelaşi lucru. - De unde ştim?
Stând aici azi, de unde ştim că istoria se va uita la Vivian Prince
ca la o patriotă agitându-se pentru schimbare sau o trădătoare a ţării sale?
Ştii ce, îmi pare rău, Bones,
dar nu-mi ia 200 de ani să ştiu că greşea.
O să-i prind ucigaşul, dar Vivian Prince greşea.
Nu pot dezvălui prea multe ce sunt dincolo de nivelul tău de acces.
- Sunt aici doar din politeţe. - Ai ucis-o pe Vivian Prince?
Bones, nu exact cu asta voiam să încep.
Dacă e dificil, putem la fel de bine trece la subiect.
Îmi place stilul ei. Şi mă bucur să răspund la asta.
Nu, dr. Brennan, n-am ucis-o.
Ai pus să fie ucisă?
Nu, dar nu pot spune că nu mă bucur.
Atunci recunoşti că ai un motiv.
Oricine care-i citea articolele ştie
că mi-a decimat organizaţia, a pus vieţi în pericol.
FBI-ul ar trebui să urmărească Americanul pentru trădare, nu pe noi.
Eşti suspect deoarece criminaliştii sugerează
un ucigaş profesionist aşa ca tine.
Nu pot nici confirma, nici nega acuzaţiile publicate de dra Prince.
Să vorbim ipotetic.
Dacă organizaţia mea era echipa competentă
aşa cum ne descria ea, n-am fi aici.
De ce anume?
Dacă am fi ucis-o, n-aţi fi găsit-o niciodată.
Şi probele pe care le consideraţi profesioniste,
aş zice că sunt de amator.
De unde ştii ce fel de probe avem?
N-aţi citit articolele? NSA ascultă totul.
Spui că NSA ne ascultă conversaţiile?
- Nu spun absolut nimic. - N-am terminat aici.
Agent Booth, ai doar un motiv şi o teorie.
Dacă ascultăm tot ce faceţi,
atunci am şti ce probe aveţi.
Şi nu aveţi absolut nimic.
Aşa că... vă rog să mă scuzaţi.
De la punctul de impact la care s-a fracturat orbita oculară
şi lezat lobul frontal, asta e forma armei care a ucis-o.
Ce crezi? Poate un vătrai?
Având în vedere argintul, mă gândeam la un sfeşnic.
- Se poate. - Oricum ar fi,
nu mai sunt convins că Vivian a fost ucisă de un profesionist.
Pe lângă lovitura care a ucis-o,
sunt lovituri din timpul morţii pe craniu aici şi aici.
Deci nu a fost o lovitură mortală.
- A avut loc o încăierare. - Poate.
Nu sunt răni defensive pe braţele ei.
Am găsit o coastă fracturată, dar remodelarea arată
c-a fost fracturată acum şase luni.
Când au ieşit primele articole în care ataca NSA.
Bun, eşti aici. Vreau banii înapoi pentru asta.
- Bine. 8.000$?! - Da.
- A fost nevoie să testez un ceas identic. - Bine că n-a fost un Rolex.
Ştiu, nu? Am scăpat ieftin.
Vestea bună e că acum avem ora exactă a abandonului.
Care e doar cu patru ore mai precisă decât estimarea ta originală.
Când aducem un suspect aici, îmi vei mulţumi.
Bine. Cine ştie?
Poate plăteşte NSA din moment ce încearcă să ne preia investigaţia.
Stai. NSA a fost aici?
Da, nu-ţi face griji. L-am trimis pe tip la plimbare.
- Sigur se va întoarce. - Nu, nu cred.
NSA ştie că nu are jurisdicţie.
Nu, dacă a fost o afişare de putere, totul a fost de spectacol.
Probabil a venit aici ca să plaseze microfoane să ne asculte.
Hai să nu ne lăsăm purtaţi de val.
Urăsc să spun asta, dar dr. Hodgins are dreptate.
Toate agenţiile lucrează la fel, dacă e Washington sau Havana.
Chiar crezi c-au ucis-o pe Vivian?
Nu ştiu, dar cu siguranţă vor să-l găsească pe American.
Şi dacă investigaţia noastră îi duce acolo, e mort.
O să... îl sun pe Booth.
- O să pun să fie locul verificat. - Nu, daţi-mi telefoanele.
Big Brother e cu ochii pe noi.
Sau mai exact, cu urechile.
Nu pot să cred că fac asta.
Orice găsim de acum încolo, nu daţi mesaj, nu sunaţi, nu daţi e-mail.
Notaţi sau... şoptim.
Presupun, având în vedere ce a spus Cooper Blackthorn, dr. Hodgins are dreptate.
Ei ascultă.
Ceea ce înseamnă că n-ar trebui să vorbim despre caz.
Poate ar trebui să vorbim despre dimineaţa asta.
- Dimineaţa asta? - Da, dimineaţa asta.
Telefonul. Ai închis aşa repede când am intrat în bucătărie?
- Îţi imaginez lucruri, Booth. - Nu. Ştii ce-mi imaginez?
Ştii ce-mi imaginez? Mai sunt cinci săptămâni până la Crăciun?
Faci cumpărături din timp şi ştii că pusesem ochii pe acel Jet Ski?
Nu fac cumpărături de Crăciun, şi dacă aş face, te asigur
că nu ţi-aş cumpăra un Jet Ski ca să te sinucizi mergând pe el ca un adolescent.
Ţi-ar face soţul foarte fericit. Ca pe un copil în dimineaţa de Crăciun.
Nu.
Hank şi Christine vor fi ca acei copii din dimineaţa de Crăciun.
Tu vei fi ca un adult.
Sau... pe cât de adult poţi fi.
E dimineaţa de Crăciun. Toţi se poartă precum copiii.
Nu. Copiii se poartă precum copiii.
O să fiu în pijamale şi o să mă uit după Jet Ski.
- Grozav. - Jet Ski sub pom.
Mult succes în a încerca să bagi asta în casă fără să faci zgomot.
- Trebuie să fie adult în familie. - Nu voi fi eu.
Nu în dimineaţa de Crăciun.
Au trecut trei săptămâni de când a murit Vivian.
Cineva a fost aici. Sunt urme în praf.
Şi planta asta e încă în viaţă.
Nu are nevoie de multă apă, dar are nevoie de lumină.
Storurile astea trebuie să fi fost deschise.
- Până le-a închis cineva recent. - NSA probabil.
O să aduc o echipă aici, să vedem dacă-i prindem.
Dacă au fost ei, poate fi greu să găsim probe,
având în vedere profesionalismul lor.
Bones, nu ne-a luat mult să ne dăm seama că cineva a fost aici, aşa că fie Blackthorn
i-a supraestimat, sau a fost altcineva.
Asta e ciudat. Vivian are un glucometru.
Nu-mi amintesc nimic de la dosar care spunea că e diabetică.
Avem o problemă mai mare. Nu e niciun laptop aici.
Nu era la birou şi nu era asupra cadavrului.
- Crezi că e la NSA? - Poate nu e vorba de NSA deloc.
Vivian Prince îşi rectifica plata pensiilor alimentare.
Ce? Să-i plătească mai puţin fostului soţ?
Îi tăia plata cu totul.
Nu, era amiabil.
Credeam că putem fi prieteni din nou.
Chiar dacă îţi tăia plata?
De fapt, asta a fost ideea mea.
Din experienţa mea, oamenii nu cer mai puţini bani la un divorţ.
Divorţul m-a făcut să văd că nu-mi plăcea cine deveneam.
Nu mai voiam să trăiesc pe spatele lui Vivian.
- Voiam... să reuşesc singur. - Pot vedea că are sens.
Dar ştii ce are mai mult sens?
Că i-ai spart casa, unde am găsit amprentele tale, apropo.
Când nu a vrut să se răzgândească legat de pensie, te-ai enervat.
Asta e o nebunie.
O iubeam pe Vivian. N-aş fi putut niciodată...
Să-i abandonezi cadavrul în eleşteu la gaura 13 pe Washington Hills?
Terenul unde te-ai ocupat
de campionatele de golf din liceu primăvara trecută?
Ascultă-mă. Vă promit,
n-o voiam pe Vivian moartă.
Dar dacă vreţi pe cineva care-i voia moartea, ştiu exact unde găsiţi.
- Vrei să mergem după NSA? - Uciderea ei îi pune într-o lumină proastă.
Nu, persoana care avea cel mai mult de câştigat
de pe urma dispariţiei lui Vivian e Kate Kolfax.
Vivian i-a promis articolul,
dar după poveştile Americanului, Vivian nu pleca nicăieri.
Singurul mod pentru care Kate lua prima pagină era dacă scăpa de Vivian.
Agent Aubrey. Ryan Gill, NSA.
Ai venit să asculţi telefoanele, să furi câteva dosare?
Ştiu că nu vrei să crezi asta,
dar sunt oameni la NSA care vor să fim mai buni de atât.
Ştim că lucrurile trebuie să se schimbe.
Dacă cineva de la noi a ucis-o pe Vivian Prince, vrem să fie găsit.
A fost un discurs bun. Ai repetat asta?
Înţeleg dacă nu-mi vrei ajutorul.
Dar urmează s-o interoghezi pe Kate Kolfax.
Ia te uită. Omul ăsta ştie unde merg înaintea mea.
Lasă-mă să-ţi dau un sfat.
- Întreab-o de cheia de codare. - Ce naiba e cheia de codare?
Ceea ce a folosit Kate Kolfax
în ultimele trei ore ca să încerce să decodeze e-mailurile
dintre Vivian Prince şi American.
Îl intervievez pe agentul special James Aubrey de la FBI.
Oficial.
Înţeleg c-ai aflat recent
exact când a fost abandonat cadavrul lui Vivian la clubul Washington Hills?
- Am aflat. - Te va ajuta să te apropii de suspecţi?
- Exact. - Eşti aşa citabil.
Am răspuns la întrebare.
Hai să încercăm să fim mai concişi.
- Cooper Blackthorn e suspect? - Nu pot confirma momentan.
- Sal Raymond? - Nu, nu pot confirma momentan.
Eşti groaznic la interviuri.
Am făcut un efort ca să-ţi spun şi atât.
Dar mă gândeam... amândoi suntem tineri.
În ascensiune pe scara socială. Poate eu te ajut, tu mă ajuţi pe mine.
Ce vrei să ştii?
Vreau să ştiu cum era de fapt Vivian.
Neoficial?
Când am început aici, eram uimită.
Credeam că-mi poate arăta cum merg lucrurile, pot învăţa să fiu ca ea.
Dar ce înveţi lucrând cu Vivian
e că nu se poate lucra cu Vivian.
- Pari aspră. - M-ai întrebat cum e.
Eu te-am ajutat, aşa că trebuie să-mi dai mai mult.
Ştim că ucigaşul i-a spart casa lui Vivian.
Am verificat locul pentru amprente, şi se vor întoarce cât de repede.
Serios? Ai amprente?
Ştim şi că ucigaşul îl caută pe American,
şi are o cheie de codare
pe care o avea Vivian şi încearcă s-o spargă.
Şi urmează să-l arestez...
...sau pe ea... până la sfârşitul zilei, pentru crimă.
Interviul ăsta a fost doar un pretext, nu?
Ţi-am găsit amprentele în casa ei.
Am fost în apartamentul ei.
Nu ştiam cum să scriu povestea fără American.
Aşa că intrat prin efracţie, i-am văzut laptopul...
- I-ai furat laptopul. - Ştii ce?
Îi poţi lua laptopul. Şi cheia de codare.
- Nici nu merge. - Deci nu l-ai găsit pe American?
Ce e "George Orwell"?
Da, asta credeam că e parola, dar nu merge.
Poate voi o puteţi sparge. Dacă o faceţi, mă puteţi suna
dacă-l găsiţi, din moment ce sunt aşa cooperantă.
Poate nu e "George Orwell."
"Orwell" ar trebui să meargă, dar programul tot cere
un al doilea cod.
- Dacă am folosi... - Nu spune cu voce tare, Angie, doar fă-o.
Scumpule, am verificat dacă sunt microfoane.
În afară de insectele mici din biroul tău, nu am avem.
Ceva?
- Nu. - Nimic.
- Dar tu? - Am găsit ceva ciudat.
Dr. Brennan a găsit acest glucometru acasă la Vivian,
aşa că am verificat şi Vivian nu era diabetică.
M-am uitat la chestia asta şi a fost modificată cumva.
Încerc să-mi dau seama ce e.
Dacă e un sistem cu dublu acces?
Parolă plus codare biometrică.
- Asta e genial. - Spui că mesajele de la American
pot fi decodate doar când Vivian tasta parola
şi băga un cod de verificare?
- Scos din sângele ei. - Îi citeşte markerii genetici.
Dacă nu e sângele lui Vivian, nu poţi sparge codul.
O problemă foarte mare. A stat în apă trei săptămâni.
Nu mai e sânge viabil.
Evacuez canalul medular
cu o soluţie diluată de peroxid de hidrogen.
Teoretic poate reacţiona cu hemoglobina rămasă.
Nu, trebuie, frate. Dacă nu e sânge,
nu putem sparge codul.
Ar fi fost mai bine dacă îl luam
înainte să curăţăm oasele, dar voi încerca.
Putem avea noroc la tibie.
- Nu e nimic aici. - Stai, stai.
- Da. - Salut, spargere de cod.
Totul sau nimic.
Hai, scumpo. Fă-ţi magia.
Scot ultimul e-mail.
Da, asta e, asta e.
Ultimul e-mail de la American către Vivian Prince.
"Trebuie să ne întâlnim. În seara asta.
"Riverbanks Inn, camera 43.
Asigură-te că nu eşti urmărită."
Întâlnirea a avut loc în aceeaşi noapte în care cadavrul a fost abandonat.
Înţeleg că ai nevoie să accesezi camera 43.
Avem nevoie de toate chitanţele,
înregistrările şi tranzacţiile acelei camere.
- Mă tem că nu e posibil. - O să ne faci să luăm un mandat?
Nu sunt dificil. Doar că nu vă pot da ce nu am.
Hotelul nostru e foarte aparte.
Avem grijă de cei de la Washington care încearcă
să-şi aranjeze lucrurile pe ascuns.
- Dar înregistrări de securitate? - Nu.
Nu avem înregistrări. Doar cash. Plata la început.
Fără televizor, telefon, Wi-Fi.
Am dispozitive de bruiaj pe întreaga proprietate.
- Dar putem intra în cameră? - Cum i-am spus asociatului tău,
sunt dispus să vă las să vă faceţi treaba. N-aveţi decât.
Asociat? Stai pe loc.
- Asta nu e necesar. Sunt... - Da, da, da.
Ştim cine eşti. Ieşi din cameră.
Nu atinge nimic. Ăsta poate fi locul crimei.
A fost locul unei crime cu săptămâni în urmă.
Câţi au fost aici de atunci?
După cum i-am spus agentului Aubrey, vreau doar să ajut.
Şi cu plăcere pentru pontul legat de cheia de codare.
- Ce e, Bones? Ai găsit sânge? - Nu.
Să spunem, având în vedere cadrul romantic,
că hotelul ar trebui să cheltuie mai mult pe curăţenie.
Nu avem niciun motiv să nu ne înţelegem. Amândoi ne facem treaba.
- Voi aveţi o ucidere, eu am o trădare. - Grozav.
Cel puţin eu nu-ţi spionez munca ca să-mi fac treaba.
Booth.
- Acela e... - Picături de sânge.
A fost ucisă aici?
Facem analiza să vedem dacă e doar sângele ei sau...
Domnule! Opreşte-te! FBI!
Partener al FBI-ului.
Am găsit arma crimei. Argint.
E forma exactă.
FBI-ul va trebui să păstreze asta.
Şi orice alte capace care s-ar putea potrivi.
Recunoşti femeia asta? A luat camera aia acum trei săptămâni.
Deja l-am întrebat. Sunt sfătuiţi să lase carduri la uşă.
Da, ştim. Nu vezi, nu auzi.
Haide, eşti om. Vezi oameni venind şi plecând.
O recunoşti?
De fapt, o recunosc. Dar nu de acum trei săptămâni.
Poate de acum şase luni? A închiriat acea cameră.
- Soţul ei a apărut. - Soţul ei?
A prins-o aici cu un alt bărbat.
Dacă nu l-am fi scos forţat de aici...
Soţul ei era pregătit s-o ucidă.
Cuvântul pe care l-ai folosit a fost "amiabil."
Cum eşti scriitor, am făcut greşeala de a mă gândi
că ştii ce naiba spui.
Eu şi Vivian ne înţelegeam bine, jur.
În afară de partea în care ai urmărit-o, ai prins-o
cu un alt bărbat şi erai pregătit s-o ucizi.
N-am făcut-o eu!
Am vorbit cu avocatul ei, Sal. Ştiu de coasta fracturată
când ai împins-o în masă.
Eram umilit.
A recunoscut aventura. Ne-am certat.
Jur, ne înţelegeam bine.
Poate a fost tipul de vină.
Tipul cu care se culca.
- Ştii cine e? - Nu, dar el...
Avea pantofi frumoşi. Ferragamo cred.
- Asta e de ajutor. - Vivian m-a văzut şi a trântit uşa.
I-am văzut doar pantofii.
A fost prea laş să iasă şi să mă înfrunte ca de la bărbat la bărbat.
Poate s-a gândit că-l vei ucide.
Ştii ce cred eu că s-a întâmplat, Sal?
Cred că n-ai trecut niciodată peste asta.
Era o vineri seara, băusei prea mult, ţi-era dor de ea,
ai urmărit-o la hotel.
Stai puţin, vineri seara?
Nu, nici măcar n-am fost în D.C., eram în Tallahassee.
Nu, am vorbit cu ziarul la care lucrezi.
Nu te ocupai de meci în seara aia. Le-ai spus că eşti bolnav.
I-am minţit pentru că aveam interviu cu un alt ziar.
Dacă urma să mă întreţin singur, nu-mi puteam permite să stau în D.C.
Uită-te. N-am fost aici.
La naiba.
Cum de un tip care lucrează pentru o agenţie de informaţii e aşa prost?
Ăsta e al treilea set de amprente de la Ryan Gill.
Vine aici ca un elefant într-un magazin de bibelouri.
- Nu sunt amprente de la fostul ei? - Poate că nu pe el îl căutăm.
- Acum ne spui? - Se pare că are un alibi.
Dar ne-a dat ceva despre tipul cu care se culca Vivian.
- Şi anume? - Pantofi Ferragamo.
Asta e tot? A văzut pantofii tipului?
Nu trage în mesager. Cum merge totul aici?
Avem prea mult şi prea puţin. Urme de la toţi oaspeţii hotelului
şi umbra noastră de la NSA, dar majoritatea sângelui a fost curăţat.
Da, cu Haemo-Sol. E o chestie foarte scumpă.
Ucigaşul nostru ştia cu siguranţă cum să minimalizeze urmele.
Ne-am întors la oamenii lui Blackthorn?
Adevărul e că nu i-am părăsit niciodată.
Glumeşti? Ryan Gill ăsta mă enervează la culme.
A atins totul. Cât de prost poţi...
Poate nu e prost deloc.
Ce? Crezi c-a contaminat locul crimei intenţionat?
Să acopere faptul c-a mai fost aici.
- Gill e ucigaşul. - Sau tipul cu care se culca Vivian.
- Avea pantofi frumoşi. - Dumnezeule.
Mai e o a treia opţiune.
Jegul ăsta de la NSA e Americanul?
Vivian nu-i putea spune soţului ei cu cine se întâlnea.
A recunoscut aventura ca să-l îndepărteze.
Şi-a distrus căsnicia să-şi protejeze sursa?
Ştii ce, căsnicia era oricum pe final.
- Îl aduc aici pe Gill. - Nu.
- Nu poţi. - Dar trebuie.
E posibil ultima persoană care a văzut-o pe Vivian în viaţă.
Dacă-l arestezi pe Gill, cine a ucis-o pe Vivian va şti cine e Americanul.
Ai putea la fel de bine să apeşi tu pe trăgaci.
Poate ar fi trebuit să se gândească la asta înainte să trădeze.
Booth, trebuie să fie un mod să te vezi cu tipul ăsta şi să vorbeşti cu el în secret.
Tipul ăsta a pus vieţile a zeci de agenţi în pericol şi ce,
vrei să-i dau un fel de tratament special?
- Încerca să facă ceea ce trebuie. - Opreşte-te aici.
N-ai fost în armată. Nu ai dreptul să-i iei apărarea tipului ăstuia.
- Doar spuneam, Booth... - Spui că e în regulă
ca el să-i pună pe alţii în pericol.
Ştii ce? Nu e.
- Booth, cred c-ar trebui să-l asculţi. - Normal că eşti de partea lui.
Dar toată săptămâna ai fost secretoasă.
Unele secrete sunt bune.
- Iartă-mă, Bones. Nu sunt de acord cu tine. - Bună, tată.
Parker.
Salut, ce faci?
Ăsta e secretul pe care-l aveam. Surpriză.
Bună, Parker.
- Ai venit de Ziua Recunoştinţei? - Da, cina de Ziua Recunoştinţei.
- Să-mi văd noul frăţior. - De asemenea, aveţi locuri în primul rând
la meciul Flyers/Predators vineri seara.
- Serios? - De asta eram la telefon de dimineaţă.
Unele secrete îmi plac. Uită-te la tine. Te faci mare.
Da, probabil din cauza fish and chips din Londra.
Da, mersi, Bones. Chiar apreciez asta.
Uită-te la tine. Arăţi grozav.
Uită-te la tine.
Am observat mici fracturi prin avulsie la puncte de reinserţie osoasă a muşchiului.
Nu de acum şase luni, au fost din momentul morţii.
Au fost probabil ascunse de brushitul format în apă.
Cred c-au fost cauzate de legături plasate aici şi aici.
- A fost legată? - Şi torturată pentru informaţii.
Uită-te la fracturile de la tibia dreaptă.
Crezi c-a fost torturată la tibii?
Nu cunosc genul ăsta de tortură.
Se numeşte palmatoria, o practică groaznică
apărută în regiunea vest africană a Guinea-Bissau.
Are sens. Cooper Blackthorn,
liderul Greystream Solutions,
a fost staţionat în Africa de Vest timp de cinci ani.
De ce ne întâlnim aici?
Pentru că suntem în afara reţelei. Nu e semnal Wi-Fi.
Totul e bruiat.
Nu va auzi nimeni ce spunem.
- De ce e important? - Ştiu că tu eşti Americanul.
Vom avea o mică discuţie.
Fie o facem aici, fie la FBI.
E alegerea ta.
Uşor.
Vreau să găseşti ucigaşul lui Vivian,
aşa că voi vorbi, dar nu dacă suntem înregistraţi.
Nu suntem înregistraţi.
Uite ce, poţi pune asta jos.
Ai încălcat trei secţiuni ale Actului de Spionaj.
Nu va vrea nimeni să mă acuze pentru asta.
Ar trebui să adauge la probe ce am furat.
Atunci cazul ar ajunge să fie despre ce ar trebui să fie, ce a greşit NSA.
Nu-ţi asumi deloc responsabilitatea pentru ce ai făcut?
Ştiu costul a ceea ce am făcut. E chiar aici în camera asta.
Dar nu cred că înseamnă c-ar trebui să fiu executat pentru asta.
Ce s-a întâmplat în acea noapte? De ce te aflai aici?
Drive-ul pe care i l-am dat lui Vivian are mii de documente NSA pe el.
Ea trecea prin ele. Decideam ce facem mai departe.
Şi anume?
Ce scrisese despre Greystream Solutions era doar începutul.
Urma să continue să scrie despre ei.
Probabil i-au dat de urmă aici după ce am plecat.
Spui că Cooper Blackthorn e cel care a făcut asta?
Ştiu c-a făcut asta. Oamenii tăi au găsit probe c-a torturat-o.
- Acum zece minute. - Asta schimbă totul.
Schimbă cum?
Dacă-l avem pe ucigaşul lui Vivian, viaţa ta nu e în pericol.
Eşti arestat pentru trădare. Întoarce-te.
O zi proastă pentru NSA.
Un agent a fost arestat pentru trădare, un altul pentru crimă.
Clientul meu n-a ucis.
Şi e dispus să coopereze ca să demonstreze asta.
Eu am auzit că n-a fost aşa cooperant zilele trecute.
Când NSA mă aruncă în gura lupilor,
face asumarea vinei mai puţin atrăgătoare.
- Acţionam sub comanda lor. - Ţi s-a spus s-o ucizi pe Vivian Prince?
Nu. Să folosesc tehnici sporite de interogare
să recuperez documentele furate de la NSA.
Ceva a mers prost, poate nu ai vrut s-o ucizi.
Ceva chiar a mers prost.
Ştia că, dacă ajungea moartă, Greystream Solutions ar păţi-o.
Aşa că a refuzat să renunţe la drive.
Dra Prince a fost mai dură decât credeam.
Ai renunţat şi ai plecat?
Am urmărit fiecare mişcare a ta,
aşa că ştim ce probe ai şi ce nu.
M-ai prins pentru tortură, dar nu pentru ucidere.
Asta pentru că am lăsat-o în viaţă.
Doamne, ştiam.
Au monitorizat fiecare cuvânt spus de noi.
Cred că ce se spune e adevărat...
chiar şi paranoicii au duşmani.
Mă tem că recreerea asta nu e corectă.
Ba cred că e.
Capacul se potriveşte perfect cu lovitura care a ucis-o.
Uite.
Se potriveşte perfect cu lovitura, dar celelalte adâncituri
de pe craniu nu se potrivesc cu marginile acestui capac.
A fost lovită cu două arme?
A fost lovită cu o armă lungă, dreptunghiulară,
izbind-o cu faţa de capacul ăsta.
Nu ştim cine a ucis-o şi acum nu ştim ce a ucis-o?
- E grozav. Dăm înapoi aici. - Poate pot ajuta.
Conform a ceea ce a găsit dr. Brennan, am reexaminat craniul.
Pe lângă adâncituri, sunt mici abraziuni.
Cred că abraziunile sunt de la zimţii de metal de pe placa de bază.
Cineva a lovit-o în cap cu un computer lung, dreptunghiular?
Am găsit!
Nu, nu e un microfon.
- Ce e? - Nu e nimic.
- Ce e? - E un cercel
pe care l-ai pierdut când...
Grozav.
Ce? Tu...
- Ştii că suntem căsătoriţi, nu? - Şi ce legătură are?
Ideea e că ai găsit cercelul folosind
un detector de metal ce e practic un computer lung, dreptunghiular.
Booth l-a luat de la Ryan Gill, nu?
Americanul?
Se pare că dl Gill nu era doar sursa lui Vivian.
A fost ucigaşul ei.
Forma detectorului de metale se potriveşte cu traumatismele de pe capul lui Vivian.
Şi dispunerea zimţilor metalici
de pe placa sa de bază se potriveşte exact cu traumatismele ei.
Te-am prins pentru trădare... şi crimă.
Credeam că pot avea încredere în ea... să-şi dea seama care e limita
între ce ar trebui să ştie publicul
şi ce ar pune vieţi în pericol, dar ea voia o poveste mai amplă.
Nu voiai să facă public Greystream Solutions?
Nu aşa cum a făcut asta.
Aşa cum ai spus, toţi acei angajaţi, oameni nevinovaţi erau ţinte deodată?
Aşa că ai ucis-o?
Îmi voiam doar drive-ul înapoi.
Dar o pregătise pe Kate Kolfax să-i preia editorialul.
Editorul ei voia pe cineva tânăr şi sexy pe prima pagină.
Documentele erau doar avantajul ei ca să-şi păstreze slujba.
Ai ucis-o pentru documente.
Foloseam detectorul să încerc să găsesc drive-ul.
Nu voia să-l dea înapoi. A prins detectorul şi am lovit-o.
Apoi a căzut în căruciorul de room service.
- Unde e drive-ul acum? - Nu l-am găsit.
A fost un accident, jur.
Apoi i-ai crestat cadavrul
şi l-ai aruncat într-un eleşteu ca să ne îngreunezi investigaţia.
Ăsta n-a fost un accident.
Face Americanul să pară mai puţin patriot acum, nu?
Da.
Bravo, Vivian.
N-ar trebui să fii aici.
Sunt de la Jeffersonian. Doar...
Voiam să-mi prezint condoleanţele.
Sigur asta e tot? Nu mai ai nimic să-mi spui?
E Ziua Recunoştinţei. Ar trebui să mergi acasă.
Ştirile nu se opresc de sărbători.
O Zi a Recunoştinţei frumoasă.
Da! Iau acel bonus, mersi.
Eşti destul de bun.
Cred că glumeşti. Ia te uită.
Un bonus de o mie.
E frumos să ai toţi băieţii aici.
Da, şi toţi sunt la fel de maturi.
Familiile mari sunt frumoase.
Tu şi Hodgins vă gândiţi la...?
- Eu da. - Vrei să exersezi?
- Da. - Poftim, Hank.
- Bună, amice. - Du-te cu mătuşa Angela.
Pătrăţelele cu pui sunt tari.
Cred că e tofu cu inimi de anghinare.
Dacă curcanul nu e curcan, eu plec la restaurant.
Cred că glumeşti.
Scuze c-am întârziat. A trebuit să rezolv ceva.
Bună, amice.
Serios?! Să fie clar, te-am lăsat să câştigi acel joc.
Ca să fie clar, nimeni din camera asta nu te crede.
Da, nu te cred.
Îţi pot împrumuta tatăl o clipă înainte de revanşă?
Ţine ochii pe viteză.
Ca să ştii, l-am lăsat să câştige acel joc.
Da, desigur.
M-am gândit c-ar trebui să vezi... asta.
- L-ai găsit? - Da.
Presupun că vei face public tot ce e pe el
ca să dai peste cap NSA-ul.
Nu, o să ţi-l dau ţie.
Nu cred că sunt calificat să hotărăsc ce trebuie să fac cu el.
Dacă cineva poate face asta... tu eşti.
Chiar ai încredere că ştiu ce să fac cu asta?
Da, am.
Distruge-l ca nimeni altcineva să nu mai fie rănit.
E timpul să mâncăm. Fofurkey pentru toţi!
Glumeşte, Aubrey.
Avem un curcan aici. Vino.
Va vrea să guste Fofurkey. Cred că va fi foarte...
O pasăre mare. Uite cât de frumos e.
Aduc plăcinta. Bones, ia plăcintă.
Traducerea şi adaptarea: Relic
OpenSubtitles.org require your login in BSPlayer CTRL+P > Subtitles > Online Subtitles