Ajutor! Mamă! Tată!
Dumnezeule.
Christine, e în regulă, mami şi tati sunt aici.
- Pleacă, nu-mi face rău. - Nu, nimeni nu-ţi va face rău.
Totul va fi bine. Eşti bine, doar ai un coşmar.
Monstrul a ieşit din dulap.
Nu e niciun monstru în dulap. Aminteşte-ţi când te-am pus în pat.
Am venit şi am speriat monstrul, a plecat.
Nu, n-ai făcut asta, Booth.
Monştrii nu sunt adevăraţi, aşa că nu aveai ce speria.
Mama ta are dreptate, dar ce vreau să spun
e că nu aş lăsa niciodată nimic rău să ţi se întâmple.
Nu mă crezi. A fost aici.
Sigur ai simţit că era adevărat.
- Pot dormi cu voi în seara asta? - Desigur, scumpo.
Orice pentru fetiţa mea, haide, sari. Hai, eşti în pat.
Eşti între mine şi mama în seara asta. Orice ai face, să nu sforăi.
Aici erai. Am ceva pentru tine.
Dacă nu e o cană de cafea aşa mare, nu mă interesează.
- O noapte grea? - Da, Christine are coşmarurile astea rele,
gen Freddy Krueger, despre monştri în dulap.
Îmi pare rău să aud asta. E groaznic.
Unde e cana mea?
Ea... ştii ce? Va fi bine.
Fiecare părinte trebuie să se ocupe de asta. Îmi vrei sfatul?
Da, sfatul tău, pentru că eşti un celibatar.
- Şi ştii să te descurci cu copiii. - Nu, crede-mă.
Soluţia e ca Christine să-şi confrunte direct monstrul.
Trebuie să se scoale din pat, să meargă la dulap,
să-i spună monstrului să plece, altfel tatăl ei îi va da o mamă de bătaie.
Ce ai? Ce e asta?
Un cadavru a fost găsit în Cherrywood Park.
Unui tip care plimba câinii aproape că i-a fost smuls braţul
când patrula de javre a atacat rămăşiţele.
Grozav.
Ia te uită, carnea e uscată complet, ca o piele de animal.
Poliţia locală aduce cadavrul la Jeffersonian.
Ceva nu e în regulă aici.
E un cadavru folosit drept jucărie de câine. Nimic nu e în regulă cu asta.
Ai mai fost în Cherrywood Park?
Un celibatar în parc? E puţin ciudat, nu?
- Cherrywood e mai degrabă un loc familist. - Exact.
Cum ar putea un cadavru fi acolo destul ca să se usuce fără să observe cineva.
Cineva a abandonat cadavrul?
Cineva voia să fie găsit cadavrul, nu?
Osul frontal înalt şi rotund cu puţină arcadă,
sugerează că victima era o femeie caucaziană.
Modul în care e îmbrăcată e demodat.
Fusta plisată, pantofii.
Nu doar victima unei crime, ci şi una a modei.
Hodgins, nu era nevoie de asta.
Trebuie să insist să arăţi respect faţă de persoana decedată.
Să n-ai aşteptări mari. Zilele astea nu are respect faţă de cei vii,
aşa că nu sunt sigur de ce morţii ar fi diferiţi.
Un motiv ar fi că nu poate răspunde obraznic.
Destul. Mă auzi?
- Îmi pare rău. - Nu ai niciun motiv să-ţi ceri scuze.
- Vrei să-l trimit acasă? - Nu, acasă e mai rău.
Îţi vine să crezi sau nu, acum Hodgins e în cel mai fericit moment.
Apropo, sunt aşa multe traumatisme pe partea stângă a craniului
încât reconstrucţia facială nu va fi uşoară.
Înţeleg ce vrei să spui. Sunt multiple fracturi cominutive
la osul frontal stâng, la sfenoid, temporal şi zigomatic.
Cel mai probabil cauza morţii e un traumatism cu un obiect contondent la craniu?
E posibil, dar nu voi şti mai multe până nu e îndepărtat mai mult din ţesut.
Vorbind de asta, e ciudat modul în care ţesutul a fost deshidratat.
Nu văd deloc adipoceară.
Cu siguranţă vei vrea să vezi asta.
Asta e oficial ciudat.
E o casetă înregistrată?
E totul vintage, ca şi hainele şi uită-te la etichetă.
Scrie "Home." Apoi uită-te la Biblie.
- Are peste tot colţuri îndoite. - Ar trebui să o ducem imediat lui Booth.
E bine versat în Scriptură.
Stai, Biblia e doar cireaşa de pe tort.
Bones, ce faci aici?
Voiam să-ţi dau ultimele informaţii găsite de laborator.
Probele adunate nu sunt deloc normale.
Ce-ar fi să-mi arăţi ce ai găsit?
Cam a terminat analiza ţesutului.
Nu a fost deshidratat din cauza factorilor de mediu.
Ci pentru că ucigaşul a îndepărtat pielea, a uscat-o, apoi a îndepărtat grăsimea.
Te referi la taxidermie.
Apoi, odată ce Cam a îndepărtat o secţiune de ţesut, am descoperit asta.
- Ce e ăla, un cablu? - Înainte de a pune pielea înapoi,
întâi, ucigaşul a articulat scheletul.
Am găsit uzură de-a lungul încheieturilor.
Se pare că ucigaşul a repoziţionat cadavrul frecvent,
aşa cum a ales el s-o facă.
Spui că el... dar...
Nu, nu sunt probe că ucigaşul a făcut ceva sexual
cu decedata, dar după deteriorarea ţesutului,
a trăit cu cadavrul o lungă perioadă de timp.
- Cât de mult? - Cel puţin şase luni.
Apoi ceva trebuia să se fi întâmplat.
Am găsit multiple
traumatisme postmortem date de un obiect contondent la craniu.
E ca şi cum ar fi spart craniul ca să ascundă identitatea victimei.
Dar dinţii sunt încă intacţi.
Ceea ce înseamnă că nu încerca să-i ascundă identitatea.
E ciudat. E ca şi cum ar fi văzut victima în viaţă,
s-a enervat şi a trebuit s-o ucidă din nou.
După cum am spus, probele de până acum nu sunt deloc normale.
BONES Sezonul 11 - Episodul 13
Monstrul din dulap
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team
Angela poate face o copie digitală dacă vrei să ieşi din Epoca de Piatră.
Nu, deja a făcut asta.
Voiam doar s-o ascult o dată.
S-o ascult aşa cum a fost făcută să fie ascultată.
- Ai găsit ceva? - Nu.
Cum tot ce era în geanta ei e aici, cred că nici laboratorul nu a găsit nimic?
Nimic. Fără amprente. Nicio urmă.
Singurul lucru găsit sunt celule de piele deshidratată de pe ruj.
Ceea ce înseamnă că ucigaşul a dat-o pe victimă cu el după ce a murit?
O înfrumuseţa.
Şi Biblia?
Am citit nişte pasaje subliniate aici.
Epistola a doua către Corinteni 5:10, 5:21, Ioan 3:4...
Îl ştiu.
E ceva legat de păcat şi nelegiuire.
Tot ce am citit până acum are legătură cu pedepsele celor păcătoşi.
Când adun totul, o să le trimit lui Karen Delfs de la BRIU.
Bine gândit, începi să faci un profil.
Întrebarea e: al cui profil îl facem aici?
E al victimei sau...
Spune mai multe despre cine a ucis-o?
Dumnezeule.
Îmi pare rău... nu te-am văzut acolo.
Credeam că te-ai obişnuit să mă priveşti de sus până acum acum.
Nu te privesc de sus, Hodgins. Nu e drept.
Serios, o să-i spui paraplegicului ce e drept?
Nu, asta ar trebui să fie o explicaţie bună.
- Ce vrei? - Eu?
Nimic. Dar Cam spera la noutăţi
legate de reconstrucţia ta, dar judecând după ce văd,
o să-i spun că termini aproximativ după ce încep eu să merg.
- Îmi dai zece secunde? - De ce? Nu ai nici jumătate de faţă.
Da, dar cu jumătatea făcută, pot face o imagine în oglindă.
Vezi?
Cum deja am toate măsurătorile densităţii ţesutului,
doar...
Ia te uită.
În mod normal, acum spui
"Bine lucrat, Angela."
Dacă vrei o bătaie pe umăr, ar trebui să găseşti pe cineva neimobilizat în scaun.
- Ai găsit ceva la Persoanele Dispărute? - Verific acum.
Allison Monroe. 42 de ani.
Uită-te la ea, e aşa fericită.
Dispariţia i-a fost raportată acum şase luni de soţul ei.
A dispărut cu o săptămână înainte de aniversarea lor de 10 ani.
Bună, bine aţi venit.
Vă rog, luaţi loc.
Vă pot aduce unuia ceva, poate o ceaşcă de ceai?
Am English Breakfast şi de muşeţel.
Sunt organice, dacă e important pentru voi.
Îmi pare r... Te simţi bine?
Ce vrea partenerul meu să spună e că nu prezinţi
nicio emoţie normală asociată cu aflarea veştii
că o persoană apropiată ţie a fost ucisă.
Îmi pare rău că nu sunt mai surprins.
Soţia mea nu era genul de femeie care să dispară pur şi simplu.
Chiar după două ore de când a dispărut, ştiam că nu se mai întoarce.
- Când ai văzut-o ultima dată? - Acum şase luni.
- E totul în raport. - În dosar scrie că era lucrător social?
Allison se oferea să preia cele mai grele cazuri
şi făcea tot ce putea să plaseze copiii în case bune.
Dle Monroe, am găsit o geantă ce avea lucruri în ea.
Printre acele lucruri era o casetă înregistrată cu eticheta "Home" şi o Biblie.
Nu are niciun sens. Allison nu era religioasă.
Cât despre casetă, nu cred că am mai văzut una de ani de zile.
Ştim că deja ai vorbit cu poliţia locală.
Ştii cine ar vrea să-i facă rău soţiei tale?
Aş sugera să vorbiţi cu Neal Hogan.
Era supervizorul soţiei tale?
Din cauza genurilor de cazuri pe care le lua,
ocazional, primea ameninţări.
M-a asigurat că nu era nimic, dar mi-am dat seama că e speriată.
Cred că acele ameninţări veneau de la părinţii ai căror copii erau luaţi.
Şi de la potenţiali părinţi adoptivi.
Oameni pe care Allison îi considera nepotriviţi să aibă grijă de un copil.
Arastoo. Îmi pare rău.
Dr. Brennan mi-a spus că va aduce ajutor din exterior.
- Doar că nu a spus că e vorba de tine. - Nu e o surpriză.
Cred că pentru ea, trecutul nostru nu contează.
Nu, sunt sigură că a luat cea mai bună persoană pe care a găsit-o.
Ar trebui să termin reasamblarea craniului cât de repede.
În curând voi avea gata restul oaselor,
imediat ce am terminat de macerez ţesutul.
Ai găsit ceva la examinarea iniţială?
Da, după urmele de răzuire,
se pare că un cuţit mic de vânătoare a fost folosit să cureţe grăsimea.
Ucigaşul poate fi vânător.
Am găsit câteva găuri date prin ţesut în os.
Hodgins crede că poate fi cauzat de termite.
- Stai puţin, era una din găurile astea? - Da, de ce?
Am nevoie de dr. Hodgins. Trebuie să luăm probe de pe dinţii victimei.
Arastoo, ce s-a întâmplat?
Am un presentiment că am mai văzut genul ăsta de leziuni.
Dr. Brennan, îţi spun, sunt prea multe similarităţi ca să fie o coincidenţă.
Te rog, permite-mi mie să decid. Dr. Hodgins, ce ai găsit?
Am studiat găurile. Cu siguranţă nu sunt termite.
Mai degrabă au fost făcute de un fel de burghiu.
Găurile sunt identice cu cele găsite pe celălalt set de rămăşiţe?
După cum poţi vedea, nu avem un schelet întreg.
Cu toate astea, găurile din radius şi tibie se potrivesc.
- Apoi sunt traumatismele de la dinţi. - La ce traumatism te referi?
Pe ambele cadavre, rupturi postmortem ale incisivilor central şi lateral.
Practic dinţii victimei au fost ciobiţi când ucigaşul hrănea cu forţa cadavrele.
Am luat probe. Se pare că îi hrănea cu un fel de terci.
Unde ai găsit al doilea set de rămăşiţe?
Oasele au fost descoperite prima dată în Chapman State Park.
Nu e ţesut pe rămăşiţe, pentru că au fost prădate
de coioţi, care probabil nu au avut parte de mult ţesut.
Victima nu a fost identificată niciodată.
Rămăşiţele lui au fost depozitate în Limbo la Jeffersonian.
Imposibil. Am catalogat personal
fiecare set de rămăşiţe neidentificate.
De fapt, rămăşiţele au fost catalogate când tu şi Booth v-aţi dat demisia.
Existenţa lor demonstrează că nu avem de-a face cu un psihopat amator.
Tipul e un criminal în serie.
E ciudat, uitându-ne strict la probele osteologice,
cele două victime nu aveau aproape nimic în comun.
Da, înţeleg ce vrei să spui.
Allison Monroe era o femeie caucaziană,
pe la 45 de ani, în timp ce palatul în formă perfectă de "U"
a acestei victime neidentificate sugerează că e un bărbat de culoare.
După osificarea neregulată a simfizelor pubiene,
aş estima vârsta pe la 55 de ani.
Văd că majoritatea oaselor faciale lipsesc.
Au fost consumate de prădători,
fiind imposibil pentru Angela să facă reconstrucţia facială.
Atunci ar trebui să testăm izotopii din smalţul dinţilor,
să vedem dacă putem stabili unde a crescut.
Am făcut asta când au venit prima dată rămăşiţele,
rezultatele n-au fost concludente.
Atunci ar trebui să facem teste pentru metale grele şi pesticide.
Din nou, le-am testat la prima examinare.
Înţeleg.
Se pare c-ai făcut tot ce ai putut.
Aşa că nu ar trebui să te simţi vinovat
că ucigaşul a mai luat o viaţă.
Dr. Brennan, te asigur, am conştiinţa curată.
Bun.
Sunt uşurată că nu te împovărează asemenea sentimente.
Să continuăm?
Spune-ne, doctore, ce crezi?
În opinia mea profesională, aş zice că acest ucigaş e extrem de inteligent,
posibil schizofrenic şi complet cucu.
- Cucu, ce înseamnă? - Jargon pentru nebun.
- Ce, ai 13 ani? - Nu, îmi pare rău.
Am trecut peste vechile dosare ale drului Sweets legat de voi doi,
şi în ele spune că eşti uşor enervat de limbajul sonor complex şi neoficial.
Dar voi face o anexă la asta care să spună că te enervezi uşor în general.
De ce nu pui un mic Post-it lângă mica anexă că nu sunt nervos.
De ce nu o luăm de la capăt? Allison Monroe, să ne concentrăm pe asta.
Ideea că nimic sexual nu a fost făcut cadavrului îmi spune
că ucigaşul nostru a ales-o ca pe un fel de mamă surogat.
Are probleme materne. Un adevărat Norman Bates.
Biblia pe care am găsit-o asupra cadavrului lui Allison Monroe,
toate paginile sunt însemnate şi au legătură cu pedeapsa.
Asta pentru că ucigaşul vrea să fie disciplinat.
Ştie că ceea ce face e greşit.
În viaţă, Allison Monroe era o figură maternă puternică, dar blândă.
Ucigaşul nostru a ales-o pe ea pentru că voia pe cineva care să-i impună limite.
- Şi să-l oprească să ucidă din nou. - Apoi tentaţia e prea puternică,
aşa că ucigaşul "ucide" mama surogat ca să fie liber să ucidă din nou.
Am pus "ucide" în ghilimele pentru că nu poţi ucide pe cineva care e deja mort.
Te-ai gândit vreodată că poate şi tu eşti puţin cucu?
Ce zici de... a doua victimă, bărbatul neidentificat?
Nu-ţi pot da un profil complet al ucigaşului până nu-mi dai un nume.
Nu, ceea ce spun e dacă inversăm procesul?
Ai zis că ucigaşul voia să fie disciplinat.
Aşa că nu ar alege pe oricine.
Când revedem persoanele dispărute,
putem exclude oamenii fără locuinţă, care au o perioadă proastă.
Exact. Ar fi un model masculin puternic.
Cineva care era stâlpul comunităţii.
Noi doi vom merge să verificăm persoanele dispărute, să vedem ce găsim.
Tu mergi să-l interoghezi pe şeful lui Allison Monroe.
Desigur, iar eu fac lista cu cei care au ameninţat-o.
Şi cei care i-au acordat atenţie.
Ucigaşul nu a ales-o pentru că o ura.
A crezut c-ar fi mama ideală.
Doar de asta vei avea nevoie.
E totul în dosare.
Mersi, mereu e bine când nu trebuie să pierdem timpul să luăm un mandat.
Poate că lucrez pentru guvern,
dar nu voi lăsa nimic să-mi stea în cale.
Nu, dacă vă pot ajuta să-l prindeţi pe cel care a făcut asta.
- Dle Hogan, ia loc. - Desigur.
Apropo, dacă mă întrebi pe mine, mai întâi aş verifica soţii Ramey.
Soţ şi soţie, şi-au ţinut copilul închis în pod toată iarna.
Nu le-a păsat deloc de Jake până nu l-am luat noi.
Apoi soţul, Paul, a venit la biroul nostru cu o armă.
Presupun că ai depus plângere.
Tipul ăsta, Paul, e la închisoare acum?
Tocmai a fost eliberat.
Şi admiratorii lui Allison?
Despre ce vorbeşti?
Mă întreb dacă avea vreun client
care petrecea o perioadă mare de timp cu ea, sau colegi de serviciu.
Tu o ştiai cel mai bine nu?
Am vorbit cu toţi colegii lui Allison, asta mi-au spus toţi.
Mi-au spus cât de mult ai iubit-o pe Allison.
Ce vrei de la mine?
Computerul tău de acasă ar fi un început bun.
Deja avem înregistrări telefonice care arată c-ai sunat-o mult pe Allison,
mai ales având în vedere că era căsătorită.
Dacă-mi vreţi computerul, luaţi-l.
Veţi găsi destule acolo. E-mailuri pe care probabil nu ar fi trebuit să le trimit,
dar jur că niciodată nu i-aş face rău lui Allison.
Numele lui e George Gibbons.
Dosarul a fost marcat de şeful victimei.
Dr. Hodgins a putut identifica un fir de păr găsit pe cadavru
ca aparţinând unei Kurilian Bobtail.
E o rasă excepţional de rară.
Da, e doar una din cele 13 pisici deţinute de tipul ăsta.
- Dacă tot vorbim de o minte nesănătoasă. - Aici scrie că Allison l-a respins
ca părinte adoptiv din cauza cazierului.
Da, aşa e, acum cinci ani a fost acuzat de răpire, dar băiatul era nevătămat.
Şi-a petrecut restul timpului la închisoare.
Nu are niciun sens.
De mai multe ori a depus dosarul ca să fie părinte adoptiv.
De ce ar crede că statul l-ar aproba, având în vedere cazierul său?
Cred că ştia că va fi respins, dar a continuat să încerce, pentru că...
Pentru că era obsedat de Allison Monroe.
Ăsta e un loc perfect pentru un criminal în serie.
Cel mai apropiat vecin
e la 1 km distanţă, iar cel mai tare o persoană poate ţipa la 126 decibeli...
Ştii ce, Bones?
Bones, Bones, Bones, sunt unele probleme care nu sunt făcute să fie rezolvate.
Ştii asta. E haos aici.
- Booth, vino aici. - Ce e?
Miroşi asta?
Ceva e putrezit înăuntru. Pot fi rămăşiţe fetide.
Asta e cauză probabilă. Doar stai în spatele meu.
Bones, în spatele meu.
Pisici... de ce trebuiau să fie pisici?
Doamne, ce miroase aşa?
Booth, acolo. Cred că mirosul vine de acolo.
Stai în spatele meu.
Mai multe pisici.
- Vezi ceva? - Nu, doar pisici.
Cutii de nisip, mâncare de pisici, cutii de pisicii.
Booth, uite.
Am văzut asta în pozele...
din dosarul cazului.
Ştii ce, ai dreptate. Asta e cu siguranţă a lui Allison.
Uită-te la caiet.
Crezi că e al ucigaşului?
Nu ştiu, dar pare să fi fost scris de un nebun, asta e clar.
- Stai aici. - Dar Booth...
Stai aici.
Pisică cretină.
Nu mişca.
Ascultă-mă.
Sunt de la FBI. O să-ţi dau trei secunde.
Dă-mi arma.
Asta nu se va întâmpla. Lasă cuţitul jos.
Unu, doi...
Ai auzit asta? E trăgaciul unui Colt .45
îndreptat direct spre capul tău.
Acum, lasă jos cuţitul.
Cred că glumeşti. Mersi, Bones, apreciez asta.
Ai noroc că partenera mea a apărut,
sau ai fi primit un glonţ direct în piept.
De unde ai luat arma?
Nu am una, dar am sunetele astea la îndemână.
M-am gândit să merg cu puşca, dar a părut prea mult.
Cred că glumeşti. Pui aia deoparte, Bones?
Îmi pare rău să te întrerup, dar cred că stai
în locul meu preferat ca ascunzătoare.
Nu mă ascund. Am nevoie doar de un loc liniştit,
ca să plănuiesc cum să-l ucid pe soţul meu ticălos.
- Dacă cineva poate scăpa nepedepsit... - E mai mult decât clar.
Cum rezişti?
Am auzit că Arastoo a refuzat slujba din Berlin.
Probabil e ciudat să fie iar aici, nu?
Este... dar este şi foarte, foarte grozav.
Să fii drăguţă cu Sebastian când îi dai veştile.
- Dezamăgeşte-l uşor. - O voi face, dacă asta aleg să fac.
Acela e Booth.
Vrei să pleci de aici?
Când ai spus că mi-ar face bine să mă scoţi din birou,
chiar nu credeam că la asta te gândeai.
Da, şi ce e mai tulburător e că nu văd
nicio probă cum că Allison Monroe a fost vreodată aici.
Hai să mai căutăm.
Trebuie să fie o cameră de tortură pe aici pe undeva.
După numărătoarea mea, ne lipseşte o pisică.
Ar trebui să fie 13.
- Stai, lipseşte Kurilian Bobtail? - Crezi că l-a mâncat?
Stai aşa.
- Uitaţi-vă la asta. - Dumnezeule, nu.
Nu, mersi, nici dacă mă plăteşti.
Stai, ce fel de ceas e ăla? Pare destul de scump, nu?
Da, şi complet nelalocul lui dacă ne gândim la starea tuturor lucrurilor de aici.
Poate-i aparţine celeilalte victime care nu a fost identificată încă.
Veniţi să vedeţi asta.
Cred că am găsit ceva.
Ce e aia? O cameră video?
- Unde ai găsit-o? - A fost ascunsă după perdeaua aia.
Verific casa să văd dacă mai găsesc.
Ce, crezi că-şi filma crimele?
Sau... cineva îl urmărea.
Dnă Hobart, vrem doar să îi punem câteva întrebări clientului dvs.
Da, şi mai exact, vreau să încep cu jurnalul tău.
Am citit din el şi sunt o grămadă
de referinţe la sânge, cam peste o mie...
E un criminal în serie.
Nu, te înţeleg, dar a fost puţin brutal, dacă ştii la ce mă refer.
George, nu-mi pasă de jurnal. Chiar deloc.
Asta nu mă deranjează acum, uită-te la mine. Cine te urmăreşte?
- Cu cine lucrezi? - Agent Booth, clientul meu deja a indicat
c-ar vrea să mărturisească uciderea lui Allison Monroe.
Înţeleg, dar am întrebări la care am nevoie de răspuns.
Da, şi revenind la sânge foarte rapid,
îi puseseşi un cuţit la gât agentului Booth şi cu toate astea, nu l-ai folosit.
Karen, nu acum, te rog. George, uită-te la mine.
Trebuie să ştiu cu cine lucrezi. Cine a pus asta la cale?
Dle Gibbons, nu e obligatoriu să vorbiţi.
George, George, ştiu că ţi-e teamă. Uită-te la mine.
- Trebuie să ştiu cu cine lucrezi. - Dumnezeule, nu el a făcut-o.
Nu a făcut-o, pot demonstra. Pot demonstra, pot demonstra.
- Ce faci? - Suferi de sincopă vasovagală, nu?
Deşi ai fantezii legate de sânge, nu suporţi să-l vezi, nu?
- Pune cuţitul jos. - Ce se întâmplă? Ce facem...?
Agent Booth, ce se întâmplă?
A mers.
- Da, aproape. - Îmi dă cineva un plasture, vă rog?
Ţine mâna sus, deasupra capului.
Ştim că rămăşiţele neidentificate aparţin unui bărbat negru.
Şi ştim că ulna măsura 31 centimetri,
ceea ce ne dă o înălţime de aproximativ 180 centimetri.
Asta doar ne spune că avea aproape 1,80 m.
Asta ar trebui să restrângă căutarea.
Aceste persoane dispărute, sunt toate exemple demne de urmat, puternice?
Da. Doctori, profesori, cam zece veterani.
Doar masculi alfa.
Am curăţat ceasul şi am găsit o gravură.
A trebuit să-l spăl cu acid, dar cel puţin acum se poate citi.
"Cu dragoste întotdeauna, G.H.S."
Bun, acum măcar avem iniţialele celui care i-a dat victimei ceasul.
Nu, nu e bine, îţi spun eu.
Sunt doar cinci tipi cu acea înălţime,
niciunul nu are soţie, copil sau iubită cu acele iniţiale.
Trebuie să fie. Hai să mai căutăm.
Îţi spun că nu e aici.
Dacă iniţialele nu-i aparţineau unei persoane?
- Atunci cui i-ar aparţine? - Unui loc.
Gainesborough High School. G.H.S.
Acolo dispăruse un director. Se pensionase recent.
Probabil de asta i-au dat ceasul. L-am găsit.
Douglas Burkhart.
Soţia i-a raportat dispariţia acum mai bine de un an.
Bine lucrat. Acum avem în sfârşit un nume.
Conform raportului, dl Burkhart a dispărut acum un an.
Cadavrul lui a fost găsit pe 8 noiembrie.
Se potriveşte cu modul de operare al ucigaşului nostru.
Locuieşte cu victima şase luni, apoi o ucide şi scapă de cadavru.
De ce aşteaptă şase luni?
Cred că e cel mai lung interval în care îşi poate suprima dorinţa de a ucide.
- Şi sigur nu poate fi George Gibbons? - Nu.
Gibbons leşină la vederea sângelui. Nu poate să fi făcut taxidermie.
Apoi, de unde are lănţişorul lui Allison Monroe şi ceasul lui Douglas Burkhart?
E implicat cumva, doar că nu el e ucigaşul.
Ucigaşul probabil l-a folosit ca mod de a ajuta la răpirea victimelor.
Ucigaşul nostru e inteligent. În Gibbons a ales complicele perfect.
Cineva pe care-l putea manipula uşor.
Cineva care mai degrabă ar mărturisi decât să-l trădeze.
Crezi că Gibbons ştie adevăratul nume al ucigaşului?
Nu strică să întrebăm, nu?
Ştii acele camere găsite de mine acasă la George Gibbons?
- Ai putut da de urma feed-ului? - Oarecum.
Am urmărit semnalul la un terminal distant,
dar problema e că circuitul era încă conectat la o staţie de routing.
Ucigaşul putea accesa feed-ul practic de oriunde?
Da, şi nu asta e cel mai rău.
Camerele încă transmiteau când le-am găsit,
ceea ce înseamnă că ucigaşul putea urmări când Booth şi Brennan au venit la el acasă.
Sau când noi două eram cu Aubrey.
Asta înseamnă că e o posibilitate
ca acest individ foarte bolnav să ştie exact cine suntem.
Îmi pare rău, dnă Burkhart,
dar nu vă mai putem da informaţii despre investigaţie.
Totuşi, sunteţi siguri că rămăşiţele găsite îi aparţineau soţului meu?
Da, dnă.
Nu a fugit cu vreo elevă de-a lui?
Nu, de fapt credem c-a fost vizat
pentru că era un om aşa onorabil şi bun.
Cu ce pot ajuta?
Soţul tău a menţionat vreodată un lucrător social
cu numele Allison Monroe?
Uite o poză cu ea.
Nu, lucra cu Douglas la Gainesborough?
Nu, din câte ştim noi.
E un George Gibbons, deţinea o fermă în districtul Somerset.
Nu, îmi pare rău, nu l-am văzut niciodată.
Cunoşti vreun duşman de-al soţului tău?
Primea ameninţări? Poate de la un elev exmatriculat?
Nu, Gainesborough era o şcoală bună.
Nu erau bande... nimic de genul ăsta.
Mulţumesc din nou că ai venit.
Nu, agent Booth, te rog, nu te opri.
Pentru soţul meu, trebuie să găsesc un mod în care să ajut.
Mulţumesc.
La rămăşiţele lui Douglas Burkhart, nu văd cauza morţii.
La examinarea mea iniţială, nu am găsit nimic concludent.
Presupunerea mea era că-mi lipseşte o probă cheie din cauza prădării.
- Şi la cealaltă victimă? - Până acum, nu văd
traumatisme din timpul morţii, în afară de găurile de burghiu,
care probabil au fost rezultatul torturii.
Având în vedere cât a îndurat, e posibil să fi murit din cauza şocului.
Sunt de acord că e posibil, dar nu asta spune analiza mea toxicologică.
Ce ai găsit?
Propofol... şi Succinylcholine.
Asta nu are sens. Astea sunt medicamente
pe care le-ai folosi dacă vrei ca cineva să aibă o moarte oarecum liniştită.
- Ucigaşul nostru a dat găuri în victime. - E complet aleatoriu.
Mai întâi, îşi torturează brutal victimele.
Apoi arată compasiune în uciderea lor.
Apoi, după şase luni, le zdrobeşte craniul.
George, nimeni nu va crede că ai ucis pe cineva.
Fă-ţi o favoare, dă-ne un nume
şi apoi putem vorbi despre o sentinţă redusă.
George, spune-le ce ştii.
Nu. Nu, nu, nu, nu pot.
A spus că, dacă vorbesc, îl va ucide pe Charley.
Cine e Charley? Un prieten?
Da, Charley e cel mai bun prieten al meu.
E unul din motanii tăi, nu?
L-a luat pe Charley ultima dată când am greşit.
Cum ai greşit?
Mi-a spus să-i găsesc o mamă,
dar nu trebuia să ducă urmele la mine.
Dar o cunoşteai pe Allison Monroe, nu?
Am greşit.
George, ascultă-mă. Dă-ne un nume,
şi voi face tot ce pot să-l iau pe Charley înapoi.
Nu.
Nu înţelegi. E deştept.
E mai deştept ca oricine.
Dacă vorbesc, va şti.
Bones, eşti bine? Te sun de o oră.
- Nu răspunzi la telefon... - Îmi pare rău.
Am fost preocupată cu îmbrăcarea şi articularea rămăşiţelor.
- De ce? - Ca să-mi dau seama cum gândeşte ucigaşul.
Nu cred că e o idee bună. Nu vrei să intri în mintea ucigaşului.
Nu ştiu dacă mă pot abţine. Într-un fel, noi doi suntem asemănători.
Opreşte-te. Nu sunteţi asemănători.
Uită-te la victimă, Booth. Ce vezi?
- Doar oase, nu? - Da.
Ucigaşul a locuit cu rămăşiţele,
când se uita la ele, nu vedea un schelet.
Vedea...
o persoană în viaţă cu care putea interacţiona şi asta e şi ceea ce văd eu.
Bones, ucigaşul e complet nebun.
E dus cu pluta. Hai, lasă-mă să te duc acasă.
Nu. Nu, având în vedere modul de operare al ucigaşului,
e foarte posibil să-şi caute următoarea victimă chiar acum.
- Nu-ţi asumi responsabilitatea pentru asta. - Booth, dacă nu ne dădeam demisia...
- Allison Monroe tot ar fi fost ucisă. - Nu, nu cred asta.
Având în vedere istoricul nostru, statistic e mai probabil
ca ea să fi fost în viaţă.
Bine. De ce ai nevoie?
- Ce e? - Nimic.
Doar timp...
...să reexaminez rămăşiţele şi...
să-mi confrunt propriile rezultate.
De exemplu...
Vezi cojirea asta de aici? Se numeşte exfoliere.
Are loc doar când osul a fost perturbat postmortem.
Găurile... nu indică tortura.
Ăsta e un scenariu posibil.
După cum poţi vedea, am adunat un număr mare de şuruburi
care se potrivesc în găuri, dar...
Nu văd ce scop ar fi avut ucigaşul să le folosească.
- Îţi scapă ceva aici, stai. - Ce vezi?
Văd că nu ai şurubul potrivit aici.
Ucigaşul e foarte manipulativ, nu?
Ştii şurubul cu micul cerc în vârf,
micul şurub cârlig...
Cred că ştiu ce face.
Dumnezeule, pentru asta sunt acele găuri.
Îşi transforma victimele în marionete.
Aici erai.
- Te-a sunat agentul Booth? - Da, dar mai e ceva.
Ştiu cum îl putem face pe Gibbons să vorbească. Am nevoie de o oră cu el.
Trebuie să-i demonstrez că nu suntem ca ucigaşul...
Gibbons e mort. S-a spânzurat în celulă.
Paznicii tocmai l-au găsit.
Mă întrebam dacă ştii unde e dr. Brennan.
Acum aş zice că probabil parchează pe aleea ei.
- Să înţeleg că şi tu pleci? - Mă gândeam la asta, dar sincer,
gândul unei case goale mă înfioară acum.
Înţeleg. Probabil te înfricoşează,
ideea că acest ucigaş e posibil să te fi văzut pe înregistrare.
E posibil să te conving cumva să mă duci acasă?
Desigur, dacă ar ajuta, pot sta cât de mult vrei.
Sau, ce vreau să spun, e că pot sta până Sebastian ţi se poate alătura.
Poate dura ceva,
pentru că m-am hotărât să nu ne mai vedem.
Înţeleg.
Eşti gata?
- Christine e bine? - Da, doarme ca un prunc.
Se pare că sfatul lui Aubrey a funcţionat.
- Ce i-ai zis mai exact? - I-am spus că,
dacă e speriată, să meargă la dulap
şi să spună monstrului "Dacă nu te opreşti,
tata o să-ţi dea o mamă de bătaie."
- Nu, nu ai făcut asta, Booth. - Glumesc. E totul în regulă.
Se pare că ai nevoie de ceva de băut.
Da.
Mi-ar plăcea asta, mulţumesc.
Booth, ce-a fost asta?
Nu ştiu, stai.
Christine... Scumpo.
- Unde eşti? - Doar ce a fost aici.
Nu, asta nu se întâmplă.
Uite.
- Te rog, nu te supăra, mami. - Ce, Christine?
Scumpo... eşti bine.
Îmi pare rău c-am spart globul.
Încercam doar să fac ce mi-a spus tati.
Când am deschis uşa, a căzut
cu multe animale de pluş.
E în regulă, nu-ţi face griji. Nimeni nu e supărat pe tine.
Tati are dreptate. Eram doar puţin îngrijorată.
De ce? Aveai dreptate, mami.
Nu există monştri. Vezi?
Mereu am dreptate.
Traducerea şi adaptarea: Relic @ Titrări Team