Bones, eşti bine? Vrei să-ţi pregătesc ceva?
Ai cumpărat Cream soda? Tata era singurul
care o bea... nu mai avem nevoie de ea.
Am vorbit cu cei de la cimitir. Vineri la 11:00 e în regulă.
Au spus că vor face tot ce pot
să cureţe piatra de mormânt a mamei mele până atunci.
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
Că nu ai observat că tata era singurul din casa asta
care bea Cream soda?
Nu eşti singură.
Nu uita asta. Te iubesc.
Spune-mi de ce ai nevoie.
- E telefonul tău. - Nu contează.
Un cadavru a ajuns pe ţărm în Newfoundland, Canada.
Un paşaport al Statelor Unite a fost găsit în borsetă.
Max cumpăra sucul ăsta pentru copii.
Îl amesteca cu puţină smântână grasă,
şi îl numea "milkshake-ul bunicului."
M-am gândit c-ar fi drăguţ să-l avem aici.
Rămăşiţele au fost aduse la Jeffersonian pentru confirmarea identităţii.
- Vrei să te duc eu? - Nu.
Sunt perfect capabilă să merg singură.
Remodelarea claviculei şi ulnei drepte
se potrivesc cu traumatismele din copilărie, identificarea e bună.
"Sarah Abbott, 22 de ani.
Winston-Salem, North Carolina."
Mă întreb ce făcea în Newfoundland.
Era îmbrăcată ca pentru drumeţie.
Are o leziune la piept. E o plagă transfixiantă.
Împuşcătură?
Sunt traumatisme structurale şi pete.
Se pare că asta a ucis-o.
Fii atent. Balega de toate zilele.
Nici măcar oceanul nu poate spăla asta.
Descopăr multiple fracturi.
Cauza şi timpul exact nu se pot determina.
Gradul de descompunere şi formarea de adipoceară sugerează
că nu e moartă de mult timp.
Poate a stat trei zile în apă, una pe plajă?
Vă atenţionez, Brennan e pe drum.
Da?
Booth probabil i-a spus despre caz, pentru că eu nu am contactat-o.
Oricare ar fi motivul,
laboratorul e locul în care vrea să fie acum.
- Asta e un fel de poză? - A fost în borseta victimei.
I-am trimis originalul Angelei. O să vedem ce poate afla.
- Altceva asupra victimei? - Doar un paşaport, cheile de la casă.
Nu ştim aşa multe. A absolvit recent UNC.
Sora mai mare a spus că a călătorit mult.
- Vine? - Da... e pe drum.
Cum se simte Brennan?
Având în vedere trecutul ei, e mult mai dură decât ar trebui să fie.
Anunţă-mă când ajunge sora mai mare.
- Booth? - Da?
Nu ai fi putut face nimic.
Poate nu pe moment, dar aş fi putut face multe.
Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Cam a spus că ai ceva pentru mine?
- Cum te simţi? - Toţi mă întreabă asta.
Nu ştiu cum să răspund la întrebarea asta.
Atunci cum se simt copiii?
Se adaptează, dar am avut câteva zile împreună,
şi cred că sunt uşuraţi că revenim la rutină.
Asta a fost găsit cu victima?
Da. Am încercat să inversez
daunele făcute de apă ca să-mi dau seama ce e.
Pare o pictură.
Cred că e fotografia unei picturi
printată pe hârtie normală de imprimantă.
Tot albastrul, poate un peisaj marin.
Temperance.
Sully?
Vă lăsăm singuri.
Pa.
- De unde a apărut? - N-am idee.
Paza a spus doar că avem un vizitator.
Cine e tipul care se dă pe lângă dr. Brennan?
Tim Sullivan. "Sully."
- Cine e? - Singurul tip în afară de Booth
care a avut vreodată o şansă.
BONES Sezonul 12 - Episodul 8
Capitolul Final Durerea şi Fata
Sunt nişte copii drăguţi.
- Mulţumesc. - Probabil nu prea deştepţi.
- Normal că sunt deştepţi. - Glumesc.
Ştiu.
De ce eşti aici? Nu doar pe Coasta de Est... aici.
Am aflat ce s-a întâmplat cu tatăl tău şi voiam să văd ce faci.
Ai îmbătrânit.
Da. Mulţumesc?
Cum e cu femeia? Cea care cântă la clarinet?
- Oboi. - Oboi.
Oboi. Da. E tânără,
aşa că nu cred că avem viitor.
Statistic vorbind, dacă e tânără,
sunt şanse mai mari la un viitor cu ea decât cu cineva de vârsta ta.
Mă bucur să te văd, Tempe.
Şi eu.
E o teşitură pe scapula stângă,
cât şi traumatisme pe coastele vertebrale stângi III şi IV.
Toate duc cu gândul la o împuşcătură.
Deşi ţesutul moale sugerează că viteza a fost mică.
De acord. Hai să vorbim de acest Sully.
Mai exact, cât au fost împreună el şi dr. Brennan?
Nu foarte mult timp.
Sunt surprinsă, dr. Edison.
Nu te credeam genul care bârfeşte la locul de muncă.
Nu o fac, sunt doar îngrijorat.
Dr. Brennan e într-o poziţie vulnerabilă acum,
şi cred că această vizită parte incredibil de bine plasată.
Vorbeşti de Sully? Nu e un prădător, crede-mă.
- E unul din cei mai drăguţi oameni. - Eşti aici să iei vreo probă?
Da.
Se pare că singurul lucru pe care l-am putut găsi
în leziunea de piept externă, în afară de apă de mare,
erau urme de Parafavella gigantea
şi Helicostomella algae.
- Nimic care să ne ducă la armă? - Nu renunţ.
- Îmi dai voie? - Te rog.
Dr. Edison, te uiţi la asta?
E ceva blocat în adipoceară.
Da, ce e?
Pare a fi os.
- Un fragment sau ceva rămăşiţă? - Nu sunt sigur.
Cam, e o bucată de aţă în ţesut aici, vezi?
Poate e ceva ce purta victima.
Stai să înţeleg, faci sandvişuri?
Da, iar unul l-am numit după tine.
Triple-Decker cu vită, pastramă, brânză elveţiană.
- E cu secară? - Da.
- Sunt de acord. - Şi eu?
- Vreau un sandviş. - Ai unul, Tempe Tempeh.
Mă scuzaţi. Sora victimei e aici.
Ce mai faci? Agent special James Aubrey,
lucrez cu Booth şi Brennan.
Tim Sullivan, fost agent special, acum creator profesionist de sandvişuri.
- Cred că eşti idolul meu. - Sully, trebuie să ne întoarcem la caz.
Nu, desigur.
Ce ziceţi să luăm cina mâine, fac eu cinste?
- Ar fi frumos. - Ne vedem atunci.
Părinţii noştri au murit într-un accident de maşină acum 14 ani.
Atunci a suferit căderile sora ta?
Am fost amândouă în maşină. Aveam 18 ani. M-am maturizat rapid.
Dar Sarah, avea doar opt ani.
A mers să locuiască cu bunica.
Mama mamei tale, nu? Stella Lewis?
A murit acum patru luni?
Da. Sarah şi bunica Stella erau super apropiate.
- A afectat-o rău. - E de înţeles.
Era oarecum în derivă.
M-am gândit c-o va ajuta călătoria.
- De ce Newfoundland? - Nu sunt sigură.
Poate doar voia să meargă undeva departe.
Noi...
încă lucrăm la daunele cauzate de apă acestei fotografii.
Îţi e cunoscută?
Recunoşti vreun pic?
Cred că e o pictură a bunicii mele.
Ai idee de ce Sarah ar fi avut cu ea o copie?
Nu. Aş vrea să fi ştiut.
Am un soţ şi un copil pe drum.
De ce mă simt de parcă nu mai am familie?
Fotografiile astea, toate sunt din Newfoundland?
E similar, nu? Uită-te aici.
- E semnătura de pe pictură. - "Stella Lewis."
Bunica victimei a pictat asta.
Da, şi l-a numit Portul Secret.
- Ce e aşa secret? - Nu ştiu.
Poate a mers acolo să afle.
Vorbind de secrete, l-am întâlnit pe Tim Sullivan.
Mi se pare mie sau e un istoric aici?
Spune-mi totul.
Acela era Clark. Fragmentul găsit cu victima
e... o bucată de os de animal.
Se pare că îl purta.
- Ca un colier? - Exact.
Vechimea lui sugerează că era un fel de relicvă.
Clark verifică cu divizia de artefacte umane,
să vadă dacă-şi dau seama de unde provine.
Ai veşti de la Departamentul de Stat?
Poliţia Regală Călare Canadiană au fost de acord cu implicarea FBI-ului.
Asta e grozav! Când pleci?
Nu plec.
Dar tu conduci cazul.
Urmează să-ţi îngropi tatăl. Vreau să fiu aici pentru tine.
Booth, m-ai întrebat ce poţi face, cum poţi ajuta.
Cred că mi-ar face bine să fiu singură câteva zile.
Dacă vrei să plec, plec.
Balega de pe cizma victimei
a venit de la Rangifer tarandus, cunoscut ca...
Renul karibu.
De unde ştiai asta?
Am uitat că încă am asta aici.
Până acum am identificat două specii de licheni în balegă.
Ca şi curiozităţi.
Barba unui bătrân poate fi folosită ca hârtie igienică.
Iartă-mă, încă avem aceeaşi conversaţie?
Barba unui bătrân. E porecla lichenului Usnea.
Bine de ştiut. Aceşti reni au tipare de migraţie?
Da. Lichenul poate fi găsit
în concentraţii variate în jurul insulei.
Osul de animal găsit cu victima.
E un ac... pentru nalebinding.
- Nal-ce? - Nalebinding.
E un precursor antic al croşetatului
şi acest stil de ac de nalebinding se aseamănă
celor folosite de... vikingi.
Ca vikingii navigatori?
Acum doi ani, în Scoţia, un bărbat a găsit un tezaur viking
care a fost evaluat mai târziu la peste 2 milioane.
Dacă victima noastră a găsit ceva similar...
Poate asta a ucis-o.
E frumos afară acum. Poate deveni jilav.
Jilav? Ce naiba înseamnă asta?
E argou pentru umed şi ceţos.
- Am studiat. - Da. Booth.
- Ce ai aflat? - Rezultatele leziunii de la piept a victimei.
Uşoare urme de polimer consolidat cu şi se pare, pastramă de vânat.
Pastramă? Au găsit pastramă pe arma crimei.
Revin mai târziu.
Jilav? Haide, omule.
Agent special Booth, agent special Aubrey?
Asta poartă ofiţerii zilele astea? Sunt aşa dezamăgit.
Sunt ofiţer Gilda Sandling, ofiţerul RCMP care se ocupă de acest caz.
Mă bucur să te cunosc. Cum merge?
Ce e asta?
Singura mea tentativă de a părea un Newfie.
Nu e rău. Deşi ar trebui să ştii
că termenul Newfie e considerat o ofensă venind de la C.F.A.
Non-nativ. "Comes From Away." (Vine De Departe)
- Ce? - Avem un potenţial martor.
M-am gândit că unul din voi poate lua maşina închiriată şi merge să verifice.
Celălalt poate sta cu mine şi mergem pe drumurile de pe coastă,
să vedem dacă găsim peisajul picturii pe care ai trimis-o.
Cine e martorul?
Proprietarul localului de închirieri a spus că Sarah Abbott era chiriaşă.
De fapt, femeia e o celebritate locală.
- Face pastramă gourmet de vânat. - Mă ocup eu.
Desigur.
Direcţia leziunii de la piept e dinspre posterior spre anterior.
Fracturile perimortem de pe planul posterior
sugerează că a fost lovită în mod repetat.
Posibilitatea descoperirii unei aşezări vikinge e incitantă.
Aşa cred.
Ai aprobarea mea să dai curs investigaţiei,
atât timp cât mă poţi asigura că munca ta asupra cazului nu va avea de suferit.
Vorbeşti serios?
Mulţumesc, dr. Brennan.
Tot teriyaki se vinde mai bine, dar...
îl prinde rapid din urmă cidrul de piper negru.
- Mulţumesc. - Acum, dnă Crockett...
Gretchen.
Cât de disponibilă e pastrama ta, Gretchen?
Pot trimite oriunde. Locuieşti în D.C.?
Nu. Adică da, mi-ar plăcea să iau... dar întreb în contextul cazului.
E posibil să fi fost pastramă la locul crimei.
Nu.
Sincer, pastrama mea e vândută
în toată insula, chiar şi în magazine de pe continent.
Înţeleg.
Îţi aminteşti când ai văzut-o ultima dată pe Sarah?
Marţi seara, săptămâna trecută.
Un bărbat a adus-o acasă pe Sarah de undeva, cu maşina.
I-am auzit afară.
- La ce oră? - Puţin după 10:00.
Se pare că bărbatul îşi făcuse o idee greşită.
- Părea ameninţător? - L-am auzit zicând "Vei regreta asta."
Crezi că-l poţi descrie sau...
I-am notat numărul de înmatriculare.
Doar să fie în caz de ceva.
Cel care a închiriat maşina e Adam Hitchcock.
E american. Ţi-am trimis istoricul.
E în zonă să verifice un loc ca el şi tatăl lui
să construiască un nou hotel de lux.
Stai puţin, tatăl lui e David Hitchcock, mare dezvoltator imobiliar.
Nu mă mir că e un măgar copilul lui.
Ştiu, nu? De fiecare dată când văd numele Hitchcock,
de fiecare dată creierul meu îl transformă în Rich...
Am înţeles, Aubrey. Mulţumesc.
Birourile lui temporare nu sunt departe de aici.
Hai să mergem să vedem dacă vrea să vorbească.
Despre ce e vorba? Deja am trimis actele pentru permise.
Dle Hitchcock, el e agentul special FBI Booth.
- O cunoşteai pe Sarah Abbott? - Cine?
Fata aia.
- Da, am cunoscut-o. - A fost în maşina ta, dle Hitchcock.
- A murit două zile mai târziu. - Ce? Nu, nu.
Am cunoscut-o la un bar. Le arăta oamenilor o pictură cu un golf.
M-am oferit să îi arăt împrejurimile, să-l caute.
De ce i-ai spus că va regreta că te refuză?
Tu nu ai regreta că mă refuzi?
Nu ştiu, dar Julia Henshaw?
Îmi aminteşti de ea? Colega care te-a acuzat de agresiune sexuală?
- Cazul a fost rezolvat. - Pentru că tatăl tău a plătit.
Dar rapoartele în care şantajezi antreprenori dacă nu fac ce le spui tu?
- Unde naiba cobori? - Agent Booth...
Cred că eşti un ticălos care nu înţelege un refuz.
- Mai bine ai avea grijă. - Eu aş face bine să am grijă?
Ai hărţuit o tânără vulnerabilă care era îndoliată şi acum e moartă.
Mulţumesc, dle Hitchcock. Îmi pare rău.
- Colegul meu a exagerat. - Ce?
Ai dreptate că a exagerat.
Te poţi întoarce la muncă acum. Mulţumesc pentru timpul acordat.
Iartă-mă, ai încercat să îmi pui lacăt la gură în faţa unui suspect?
O să-ţi explic. Aici e o zonă economică deprimată.
Nu-ţi poţi permite să dai deoparte un proiect important.
- Nu contează dacă tipul e un ucigaş? - Normal că asta contează.
Întâi trebuie să avem probe solide.
- Am înţeles. - Îmi pare rău, agent Booth.
Chiar nu încerc să-ţi închid gura.
Sigur că nu, nimeni nu o face.
Desigur, îmi amintesc asta.
A trebuit să merg la serviciu cu acea cămaşă.
- Da? - Da.
- Şi gaura? - A trebuit să port costumul toată ziua.
Erau 32 de grade. Oamenii credeau că am înnebunit.
Ai chef să-mi povesteşti despre tatăl tău?
Te pot asculta cu plăcere.
Max a fost un criminal
care a făcut lucruri groaznice,
dar era şi dulce
şi... caraghios.
M-a abandonat, şi m-a făcut...
...a făcut să-mi fie greu să am încredere în alt bărbat,
şi totuşi...
Te-a iubit.
Da.
- Nu ştiu de ce plâng. - E în regulă.
Nu, adică nu ştiu... de ce plâng cu tine.
Booth e cel care mi-a fost aproape.
El e cel... cu care mi-am construit viaţa, aşa că de ce...
...de ce-ţi spun ce simt ţie când pe el îl simt aşa departe?
Durerea e... face lucruri.
Te dă peste cap.
Îţi aminteşti când ne-am cunoscut şi partenerul meu FBI
tocmai ce murise cu un an în urmă?
Da, mi-amintesc.
Dar păreai aşa deschis, neînfricat.
Apoi am vândut tot
ce deţineam şi am fugit de prima femeie pe care am iubit-o cu adevărat.
- Ai spus că te vei întoarce. - Ştiu.
De ce nu ai făcut-o?
Pentru că undeva, ştiam unde duce asta.
Probabil de asta am şi plecat.
Dacă m-aş fi întors, ar fi trebuit să am de-a face
cu faptul că tu tot nu m-ai fi ales.
Stând departe, am putut păstra fantezia
că eu am fost cel care ţi-a scăpat.
Asta e o strategie extrem de greşită.
Vei trece peste asta.
Da, va durea o vreme, dar dă-ţi timp.
Booth nu pleacă nicăieri.
La ce lucrezi mai exact?
Încerc... arheologia sateliţilor,
caut umbre, urme de sol, creşterea densităţii a plantelor.
Orice combinaţie a acestora sugerează
tulburări timpurii, chiar şi lucruri îngropate.
Ca o aşezare vikingă?
Exact.
Dă-te mai încolo, pentru că asta e super.
Secţiunile transversale arată o lipsă distinctă a traumatismelor kinetice.
Nu cred că a fost o plagă prin împuşcare.
Fracturile de pe scapula sugerează
un traumatism dat atât de o forţă ascuţită, cât şi de proiectil.
O săgeată.
Ca una folosită la vânătoare.
Un mod aşa brutal de a ucide pe cineva.
Acolo.
O săgeată... asta explică fibrele de carbon găsite de dr. Hodgins.
Asta se foloseşte la vergea.
Poate explica şi pastrama de vânat.
Dacă ucigaşul mânca înainte de a trage cu săgeata...
Particulele s-ar fi transferat. Ar trebui să-i spui lui Booth.
Tu nu... vrei ca eu...
Da, îl voi suna acum.
Omule, bipăi.
Da, e vina ta.
Pentru că astea sunt rezultatele pe care le voiai de la fracturi.
Hai să ne uităm aici.
Se pare că toate traumatismele au fost făcute de stânci, din cele de pe coastă.
Probabil a căzut.
Probabil de la o înălţime serioasă.
Stătea pe o culme sau faleză,
sau undeva deasupra oceanului.
- E lovită. - Cade în faţă, de pe culme.
Se întoarce în aer şi cade pe spate.
- Chiar pe stânci. - Vine refluxul, o duce în mare.
Grozav. Tot ce trebuie să facem e să găsim culmea
care are o distanţă corectă deasupra unei linii de coastă stâncoase
ca să explice severitatea fracturilor, şi găsim locul crimei.
Ca acolo!
Sau acolo. Sau... acolo.
Poate ar trebui să ne întoarcem la căutarea vikingilor.
Poate fi mai uşor.
Rick's Sporting Goods and Hunting Adventures.
Gilda spune că de acolo îşi ia toţi din zonă instrumentele de vânătoare.
Vii?
Ce-ar fi să te ocupi tu de asta.
Eu voi face săpături legat de tipul ăsta, Adam Hitchcock.
Am un presentiment legat de el.
- Nu e treaba mea... - Corect.
Dar voi vorbi oricum. Serios, nu ştiu nimic, dar...
orice se întâmplă acum, sigur veţi trece peste asta.
Anunţă-mă ce găseşti la capetele de săgeţi.
Mersi, Aubrey.
Ce ai să-mi arăţi?
Am aflat mai multe despre pictura bunicii Stella,
ceea ce înseamnă că am găsit mai multe despre bunica Stella.
Stella Anders şi Philip Lewis.
Philip era în armată, dar înainte de căsătorie, a fost staţionat
la o bază militară americană... din Newfoundland.
Cine sunt oamenii ăştia?
E o familie care locuia aproape de bază, familia Andreassen.
Fiica cea mare, Estelle, are aceeaşi vârstă ca bunica victimei.
Crezi că Estelle Andreassen
şi Stella Anders sunt aceeaşi persoană?
Victima nu căuta vikingi,
căuta istoria bunicii sale.
Casa ei.
Kathleen e fiica proprietarului Rick; vânează de la zece ani.
Şase.
Ar trebui să luăm din astea.
- Ca probe? - Să mâncăm.
Uite ce căutăm în opinia mea.
Diametrul de tăiere 2,5-4,5 cm, lamă dublă.
Arcul folosit probabil trage între 27 şi 29 kg,
cu întindere între 71 şi 73 cm.
- Ţii o evidenţă a celor care cumpără astea? - Deloc. Şi vindem o groază.
Oricine merge la vânătoare cu arcul pentru animale mari, va vrea acel arc.
Aud de cineva interesat de vânătoare?
Oarecum.
Rick Tobine. Acesta e magazinul meu.
Sunt ghid de vânătoare pe insulă de peste 40 de ani.
- De unde veniţi? - D.C. Agent special FBI James Aubrey.
Suntem aici legat de o crimă, Rick. O tânără.
O recunoşti?
Nu, îmi pare rău pentru asta.
Dar Adam Hitchcock? Îţi sună cunoscut numele?
Da, un tip bogat.
L-am scos la vânătoare cam acum o săptămână jumătate.
- A folosit un arc sau o armă? - Arc.
O adevărată pacoste.
I-am prins un urs negru, chiar de mărime bună,
dar a spus că vrea un ren, s-a plâns că are acasă un cap de urs.
Asta... am văzut.
- Pictura? - Nu pictura, portul.
Cred că l-am văzut pe proprietatea Andreassen.
Da, familia are mult teren.
Crezi că sunt înrudiţi?
Dacă bunica victimei a fost o Andreassen,
înseamnă că şi victima a fost.
Familia aia are peste 300 de acri de proprietate perfectă la malul oceanului.
Se zvoneşte că Adam Hitchcock vrea s-o cumpere pentru 24 de milioane.
E o sumă pe care nu ai vrea s-o împarţi
cu o rudă îndepărtată care a apărut deodată.
- Exact asta cred şi eu. - Ajung acum.
Ajungem în cinci minute.
Scuză-mă, locuieşti aici?
Mâinile.
Uşor.
Hai, arcaşule, să vedem.
Sus. Asta e.
Ai obiceiul să tragi în oamenii care vin pe proprietatea ta, amice?
Dacă aş fi încercat să trag în tine, n-aş fi ratat.
- Încercam să te sperii. - De ce?
Credeam că lucrezi pentru tipul ăla, Adam.
- Adam Hitchcock? - Da.
Îmi hărţuieşte soţia, încearcă s-o facă să vândă locul ăsta.
Săgeţile astea nu se folosesc la vânătoare.
Avem motive să credem că femeia asta a fost pe proprietatea ta.
O recunoşti?
Dumnezeule. Ce se întâmplă?
- Doug... - Dnă Andreassen, sunt ofiţerul Sandling.
E în regulă, scumpo. A fost o greşeală.
Stai, asta e Sarah. De ce ai asta?
- O cunoşteai? - Cunoşteam?
Doamne, i s-a întâmplat ceva?
Ai găsit ceva ce ar ajuta la localizarea locului crimei?
Aşa cred.
Au fost daune extinse pe suprafaţa corticală
din cauza prădării postmortem, dar...
uite ce dezvăluie zgârieturile aici şi aici.
Pete. Poate fi un tipar de contuzii.
Clark, Hodgins a spus că mă cauţi?
Da, victima are vânătăi osoase perimortem
pe osul frontal şi zigomaticul drept.
Avem nevoie de ajutorul tău să stabilim ce a cauzat leziunile.
Trimite-mi datele să văd ce pot face.
Trebuie să iau aer.
E totul pregătit pentru funeraliile tatălui tău?
Da. Va fi simplu.
- Tu şi Hodgins veniţi? - Da, desigur.
- Fratele tău va fi acolo? - Russ nu poate ajunge.
El, Amy şi fetele vin să ne viziteze la vară şi...
vom face ceva drăguţ pentru tata atunci.
Brennan, chiar cred c-ar trebui să vorbeşti cu Booth.
E soţul tău.
Îi poţi împărtăşi asta.
Poate că nu vreau.
Poate, atunci când voi încerca, o să-l îngrijorez.
Fie că se simte responsabil pentru ce s-a întâmplat,
şi cum... îl pot asigura că nu e aşa.
Că nu-l învinovăţesc.
Nu aş vrea să-mi fac griji pentru nimeni acum.
- E ceva greşit? - Nu.
Te... înţeleg perfect.
Am întâlnit-o la magazin.
Afişa o copie a acestei picturi, cerând informaţii.
Cunosc locul. Am spus că e pe proprietatea mea.
- Şi ai dus-o tu acolo? - Da.
A explicat totul. Pictura, bunica ei.
- Ce e cu bunica ei? - Că a locuit aici când era mică.
Ne-am dat seama că mama mea şi bunica lui Sarah
probabil au fost prietene când erau mici.
Cum aşa?
Ne-au spus aceleaşi poveşti despre locul ăsta.
Obişnuiau să găsească lucruri, bucăţi de metal, nuci pietrificate.
Mama păstra o cutie mică de lucruri.
Şi Sarah mi-a arătat ceva ce i-a dat bunica ei.
- O ţinea la gât. - Tehnicienii nu au găsit nimic.
E posibil ca Sarah să fi fost în altă parte a proprietăţii singură?
Sigur. I-am spus că e binevenită oricând, chiar dacă eu şi Doug eram plecaţi.
Dnă Andreassen, va trebui să facem teste genetice să fim siguri,
dar e posibil ca mama ta şi bunica lui Sarah să fi fost înrudite.
Cum?
Credem că erau surori.
Asta a cauzat traumatismul osos de pe faţa victimei.
Da, se cheamă marcaje.
Sunt pe toată proprietatea.
Aşa tot poţi urma cărarea, chiar dacă e zăpadă pe jos.
E vreunul pe coastă?
Scanez toată proprietatea acum,
folosind acele imagini de satelit pe care mi le-ai dat.
De fiecare dată când găsim un loc care are tot ce căutăm...
Ca o cărare, cădere abruptă, front oceanic stâncos.
Trimit coordonatele lui Aubrey şi el trimite o echipă de tehnicieni acolo.
Stai, au găsit Portul Secret?
Da, arată exact ca pictura, nu? Aubrey a trimis-o.
Tehnicienii au verificat zona, dar nu au găsit nimic.
Poţi pune pe ecran imaginea de satelit a acelui loc pentru mine, te rog?
Da, stai să-mi dau seama ce cvadrant...
Doar afişează.
O secundă.
Aici.
Las-o pe ecran.
- Hodgins! - Ce?
Hodgins!
Da, e sânge acolo.
Suntem în locul cel bun, continuaţi căutarea.
Dacă victima a fost lovită şi a căzut acolo, nu s-a rostogolit în ocean.
Nu, ucigaşul probabil a târât-o pe margine, a împins-o.
Tehnicienii au găsit ceva, gropi recent create.
Poate fi rezultatul unui ascunziş portabil de vânătoare.
În plus, am găsit asta.
Frumos din partea lor. Ne-au lăsat nişte pastramă şi amprente.
O să verific amprentele. Se pare că ne-am găsit ucigaşul.
Haide, haide.
- Ce? Clark, ce? - Uite.
Tiparul de creştere, e irefutabil.
- Despre ce vorbiţi? - Am auzit ţipete.
- Am găsit ceva? - Vikingi, Cam.
- Am găsit vikingi. - Sunt vikingi mici?
Nu, uite, vezi cum creşterea ierbii aici e mai închisă la culoare, mai densă?
E din cauză că adâncimile din sol au cauzat ca mai multă umezeală să se adune,
arătând o siluetă aproape perfectă a unei structuri îngropate.
Poate fi o întreagă aşezare aici de excavat.
Trebuie să contactez Divizia de Cercetare a Jeffersonian.
Scuză-mă.
Aubrey spune că a făcut o identificare.
Kathleen Tobine.
Mă tem că trebuie să vii cu noi.
- Ce naiba credeţi că faceţi? - Dle Tobine, fiica ta e arestată.
- Pentru ce? - Încălcarea proprietăţii,
tentativă de braconaj şi crimă.
- Kathleen? - Îmi pare rău, tată.
Kathleen Tobine a făcut o mărturisire completă.
A spus că vâna ilegal pe proprietatea privată
şi a împuşcat-o din greşeală pe Sarah Abbott.
E grozav.
Doar că Booth n-o crede, zice că nu pare să fie aşa.
- Sunt de acord. - Eşti?
Se pare că victima a fost ucisă aici,
apoi târâtă pe marginea stâncii şi aruncată,
însemnând că ar fi aterizat...
Stai să-ţi creez imaginea.
Victima a aterizat cam pe aici.
Exact, dar traumatismele se potrivesc
cu această zonă de aici, care e mai stâncoasă.
Cum a ajuns victima aşa departe?
N-a fost împinsă.
A fost ţinută de mâini şi de picioare şi aruncată
paralel cu pământul.
- Victima a fost aruncată. - A mai fost cineva acolo.
Acum două zile, Adam Hitchcock a făcut o ofertă
pentru terenul tău cu 3 milioane mai mare decât valorează.
Nu a fost mită, nu? Nu ai ucis-o pe Sarah Abbott.
Adam Hitchcock a făcut-o, nu?
Era aşa pornit să ia acel karibu.
Mi-a spus că mă va angaja pe mine şi pe tata să facem turul de vânătoare
la noua sa staţiune dacă îl ajutam să găsească unul.
- O asemenea slujbă valorează mulţi bani. - Normal că da.
Ştiam că sunt unii pe terenul familiei Andreassen în perioada asta.
Nu credeam că va fi cineva acolo.
Nu vedeam nimic,
şi Adam a văzut că mişcă ceva... aşa că a tras.
Şi era Sarah.
A fost groaznic.
- De ce nu ai raportat? - Adam a spus că o cunoaşte,
chiar părăsise barul cu ea cu o seară în urmă.
A spus că în niciun caz autorităţile nu vor crede c-a fost un accident.
Te-a plătit să-l ajuţi să scape de cadavru?
Poate că nu am ucis-o pe fata aia, dar...
fără mine, ar fi fost în viaţă.
Merg spre aeroport, am venit să-mi iau la revedere.
La revedere, Sully.
- Mulţumesc pentru tot. - Oricând.
- Ţine legătura, da? - O voi face.
Muziciana...
o iubeşti?
Da, o iubesc.
Ea te iubeşte?
Se pare că da.
E o muziciană de 28 de ani.
Sunt un fost agent FBI de 45 de ani
care deţine un magazin de sandvişuri.
- Şi? - Şi...
înţeleg ce zici.
Bun.
- Pa, Tempe. - Pa, Sully.
Îţi spun, cu probele pe care le avem,
şi cu mărturia lui Kathleen, tipul nu are nicio şansă.
Bun. Deja sărbătoriţi.
- Da. Avem veşti. - Aţi primit finanţarea?
Da, deja coordonez cu familia Andreassen
să stabilim data de început a excavărilor.
Uimitor.
- Pentru vikingi. - Stai.
Cu permisiunea lui Tess şi Lucy, am făcut teste genetice
ca să confirm că sunt înrudite.
- Şi sunt? - Da, dar dincolo de asta...
Au şi fragmente ale unui haplogrup scandinav.
Integrat în genomul Primei Naţiuni.
Şi pare să dateze 30 de generaţii.
Însemnând ce, mai exact?
Sunt descendente ale vikingilor.
- Asta e incredibil. - Ce?
- Pentru vikingi! - Da.
- Bun venit acasă. - Mă bucur să fiu acasă.
- Mă bucur că te-ai întors. - Şi eu.
Copiii dorm?
Da. Le-am spus că te duci să-i pupi.
Da, desigur. La ce lucrezi?
Necrologul tatălui meu. Sunt doar nişte notiţe.
Nu ştiu dacă e bun.
Nu, Bones, va fi grozav pentru că vine din inimă.
- Booth, legat de Sully... - Nu trebuie să-mi explici despre Sully.
E în regulă. E important pentru tine.
Da, dar... vreau să înţelegi de ce e important.
Pentru că fără Sully
nu cred c-aş fi fost pregătită pentru tine,
pentru asta...
şi din cauza asta,
îi voi fi mereu recunoscătoare, pentru că...
iubesc asta.
Te iubesc.
Te iubesc, Bones...
Întotdeauna.
În mitologia nordică, e un loc numit Valhalla.
E casa zeilor,
dar este şi locul unde cei mai curajoşi războinici
îşi petrec viaţa de după.
După fiecare bătălie, Valkyriile sau...
femei-spirit, merg alături de soldaţii căzuţi,
hotărând care au luptat destul de curajos
ca să intre în tărâmul zeilor.
Tatăl meu şi-a dat viaţa să-mi protejeze...
copiii.
E genul de curaj ce cred c-ar impresiona o Valkyrie,
dar impulsul
de a-ţi proteja copiii e...
înnăscut, face parte din noi.
Cum ar fi putut... face mai puţine?
Pentru mine, cea mai curajoasă luptă
dată de Max Keenan a fost cea începută acum mai bine de zece ani,
când a revenit în viaţa mea.
De atunci, în fiecare zi...
s-a luptat să-mi arate cât de mult mă iubeşte...
şi mă face să cred că pot avea din nou încredere în el.
Şi a câştigat acea bătălie...
dar cred că am fost binecuvântată
să am un tată ca Max Keenan,
un tată care m-a iubit aşa mult.
Adio, tată.
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/7nfr7 Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari