Au trecut zece ore şi mai am trei. Mă descurc.
Mai bine ai trage pe dreapta şi te-ai culca puţin. Nu se poate.
Vrei să ştii ce nu se poate?
Cum am lăsat-o pe Betty să se mute la New York.
Să n-o opresc pe femeia pe care o iubesc
să facă greşeala vieţii.
Mi s-a părut că lui Betty îi merge foarte bine acolo.
Au trecut patru ani, Gordy.
Da, patru ani în care m-am gândit numai la ea.
Frate, ai ieşit cu Betty vreo lună.
Dacă o să apari la uşa ei o să pară o nebunie.,
Ştii ce e o nebunie?
Că am lăsat-o pe Betty să plece la New York. Asta e nebunie.
Gordy, ajunge, trebuie să te culci.
Începi să vorbeşti ca un nebun.
Nu, aşa vorbeşte un om îndrăgostit.
Dulcea...
Ce e?
Ce-ai păţit?
- Ce se întâmplă? - O, Doamne!
Gordy, ce se întâmplă? Ai păţit ceva?
Tocmai a căzut din cer ca o pasăre!
Gordy? Gordy?
Gordy? Gordy!
Gordy?!
Ce naiba s-a întâmplat?
Şi să nu-mi spui că aşa se aude dragostea.
Aşa se aude moartea.
Spune-i mamei că i-am buşit maşina.
Victima a sărit de la zece metri
şi a aterizat pe o maşină în mişcare.
Aşa ceva se lasă cu înfundare.
Aşa cred, şi având în vedere acceleraţia gravitaţională de...
Haide, Bones, e prea devreme pentru calcule.
Prea devreme... Niciodată nu e prea devreme pentru calcule.
Orice înainte de prânz e prea devreme,
orice după prânz e prea târziu.
Aşa nu mai e timp de calcule.
- Eu nu vreau calcule. - Dar eu vreau.
E mult prea devreme.
Uită-te acolo, aceea e dr Mayer, nu?
Dr. Mayer, mă bucur să vă revăd.
Dr. Brennan, agent Booth...
Ce încântare! Luaţi loc lângă mine.
Noi am venit să ridicăm o comandă.
Trebuie să o duc pe Bones înapoi la laborator.
Aveţi ecusonul de la Jeffersonian.
Veţi veni să ne ajutaţi să identificăm pe cel care a sărit?
De fapt, eu am pus halatul în cui.
Nu m-am gândit că vă veţi pensiona vreodată.
A, nu.
Când m-am trezit într-o zi am constatat că pasiunea dispăruse.
Dacă nu mai lucraţi, de ce mai purtaţi ecusonul?
Studiez câinii de preerie cu cei de la zoologie.
Câinii de preerie?!
Sunt nişte creaturi fascinante.
Ştiaţi că se pot împerechea doar o oră pe an?
Prin "fascinante", vreţi să spuneţi "triste", nu?
Felicitări pentru noul drum în carieră. Păreţi fericită.
Uneori e nevoie de o nouă scânteie ca să reaprinzi flacăra.
Să le-o spuneţi şi câinilor de preerie.
Trebuie să plecăm. Să mergem, Bones.
- La revedere. - Mulţumesc, dragă.
Ce zici de "Oase de Hulk:
studiul forţei fizice extreme asupra oaselor scheletului".
E o idee minunată, Hodgins.
Din nefericire, pentru o aşa lucrare
aş avea nevoie de oasele lui Hulk.
Şi cum Hulk nu există...
crede-mă, comisia de examinare
o să fie înnebunită. Le-ai demonstra
că poţi gândi neconvenţional.
Sau că ai luat-o razna.
Dle Bray, te rog să-mi spui ce ai descoperit până acum.
După mărimea capului femural
coroborată cu torsiunea colului femural,
victima fost un bărbat alb.
Excelent, având în vedere calitatea rămăşiţelor.
Ars, zdrobit şi înainte tăiat până la os.
Dacă ar fi vrut să se sinucidă sigur şi-a atins scopul.
Victima noastră n-a vrut să se sinucidă.
După raportul poliţiei s-a aruncat de pe o pasarelă.
Fracturile craniene sunt uscate.
Asta înseamnă că era mort înainte de cădere.
Aceasta a fost o crimă făcută să pară sinucidere.
12x10 Petrecerea panterelor radioactive TM dr.MI Subtitrări-noi Team
Pentru soţia mea şi... www.subtitrari-noi.ro
Thanks goes to elderman
Conturul neregulat al capului sternal al coastelor
indică vârsta până în 40 de ani.
Şi judecând după petele de nicotină de pe caninii şi incisivii victimei
e clar că mai toată viaţa a fumat.
Efectul expunerii prelungite la nicotină asupra oaselor lungi.
Nu, asupra coccisului.
Scuze, încerc să mă hotărăsc asupra subiectului lucrării de diplomă.
Îţi recomand aă alegi înţelept,
având în vedere că va fi cea mai importantă decizie
pentru cariera ta profesională.
Mersi, de parcă n-aş fi fost suficient de stresat.
Ce te încântă în domeniul antropologiei?
Nu ştiu, multe.
Lucrarea ta despre efectele tribalismului în vechiul Karakorum
m-a inspirat cu siguranţă.
Aşa şi trebuia E o lucrare excepţională,
la fel ca celelalte patru pe care le-am scris.
Ai făcut patru lucrări de diplomă?
Eram interesată de multe subiecte
şi n-am putut să mă hotărăsc asupra cui să mă concentrez,
deci le-am scris pe toate cinci.
Dar n-a fost mult de muncă?
Ba da, dle Bray. Asta era şi ideea.
Mi-e greu să fiu sigur,
având în vedere cum arată craniul, dar pare să aibă bosă frontală.
În afara petelor de nicotină,
ai găsit ceva neobişnuit la dinţii victimei?
Avea câţiva îmbrăcaţi, dar atât.
Aş vrea să-i scot o îmbrăcăminte.
Dinţi de copil, aşa cum bănuiam.
Dovadă de hipoplazie a smalţului.
Se pare că victima a suferit de osteopetroză malignă în copilărie.
E o boală destul de rară.
Ceea ce înseamnă că ne-ar putea ajuta să o identificăm.
Am verificat spitalele locale
şi am găsit un bolnav care să se potrivească cu descrierea victimei.
Victima se numeşte Ronald Bergman,
dar s-ar putea să-l ştii sub numele de
Regele saltelelor din Baltimore.
Pare un caz potrivit pentru James Aubrey,
Regele detectivilor din Washington D.C.
Poftim? Ia stai.
Îmi dai mie cazul?
Ştii ceva, Aubrey? Dacă vrei să devii agent special,
trebuie să ai şi câteva cazuri rezolvate de tine.
Mulţumesc, Booth.
Deci asta înseamnă că acum sunt şeful tău?
Ascultă, Aubrey, dacă trebuie să mă întrebi
dacă eşti şeful meu, atunci nu eşti.
Bine.
Ia uite! Am atins-o cu amândouă.
Fie că vreţi să faceţi surfing, fie că vreţi să călătoriţi pe Marte,
fie că vreţi să dormiţi,
noi, cei de la Snoozeland,
vă ajutăm să vă realizaţi visele!
Tipul pare foarte drăguţ.
E clar că îi plăcea ce făcea.
Nu te-am mai văzut aşa mişcată de o reclamă.
În lumea asta plină de vrăjeală mă bucur să descopăr un om sincer.
Atunci las vrăjeala şi trec direct la subiect.
Angela, am ceva pentru tine.
Se pare că e ceva ce miroase a păr ars.
Păr de pe coapsă, mai exact.
Telefonul victimei s-a topit pe coapsă când a ars.
Crezi că a rămas destul din el ca să poţi scote ceva informaţii?
E destul de prăjit, dar o să încerc.
Deci, dră Martin,
dv sunteţi managerul Snoozeland, corect?
Da. Şi acum suntem foarte aglomeraţi
deci cu cât terminăm mai repede cu atât mai bine.
Bine.
- Simt puţină nervozitate. - Pentru că sunt enervată.
Tocmai avem vânzări la reducere şi nu am timp să...
Ce e?
Ce-a mai făcut de data asta idiotul de fost soţ al meu?
Ce? Nu, e vorba despre şeful dv. A fost găsit mort azi dimineaţă.
- Ronny? - Da.
Şi avem motive să credem că a fost ucis.
Ştiam eu că e o greşeală.
Ce a fost o greşeală?
Ronny e un tip creativ, plin de idei nebuneşti.
Şi după ce a regizat toate reclamele pentru Snoozeland,
a hotărât că e pregătit pentru ceva adevărat.
- O reclamă adevărată?! - Film.
Zicea că va fi următorul Gordon Welles.
Orson Welles?
Da. Cum spuneţi, nu mă pricep.
Tot ce ştiu e că
Ronny a scris un scenariu, şi-a luat concediu fără plată
şi aplecat să-şi facă filmul.
Numai la filmul ăla se gândea Ronny .
Urma să fie opera lui, Cetăţeanul Crane. (Kane - n. tr.)
M-am uitat prin resturile rămase din pantofii victimei.
Doamne, Hodgins!
Nu poţi da aşa buzna peste mine.
Sunt în scaun cu rotile, Cam. Nu pot decât să dau buzna.
Ai dreptate.
Deci până acum n-am putut găsi pe talpa pantofilor victimei
decât un muc de ţigară şi câteva pietricele de marmură.
Ca cele folosite decorativ?
Trebuie să fi călcat pe ele
cu puţin timp înainte să moară. Singura problemă e că
pietricele albe de marmură nu-s aşa de rar folosite
ca să ne indice unde a fost.
Da, dar oriunde a fost, a fost implicat într-o luptă.
Acestea par a fi două incizii pe antebraţul drept.
Da, doar tipul a aterizat pe un parbriz.
Dar nu e nici urmă de cioburi în inciziile acestea.
Par a fi răni de apărare.
Din păcate, ţesutul e prea compromis ca să aflu mai multe.
Atunci dă-mi-l mie să văd ce pot afla.
Vin' la tata, bucăţică arsă de carne!
Asta e o operaţiune decentă.
Nu e de genul Bone of Contention.
Singurul lucru pe care l-am învăţat despre tipii ăştia creativi
e că sunt o specie aparte.
Am auzit că tipul care l-a jucat pe agent Andy
e la dezalcoolizare acum.
Mai lasă-mă cu bârfele şi concentrează-te.
Motor!
Nu trebuia ca regizorul nostru să fie mort?
Condu ancheta, Aubrey.
O, Doamne, parcă aş fi în vacanţă.
Scuze.
FBI.
Cine e regizorul?
Cred că se numeşte Kirby
sau Herby sau ceva asemănător. Nu sunt sigur.
Ieri el aducea mâncarea.
Şi acum e regizor aici. Ce-o mai fi şi asta.
Ai grijă cu maţele! Sunt închiriate.
- Ai grijă! - Ce naiba...?
O să te mănânc!
Scuze, dar ce film ar trebui să fie ăsta?
Petrecerea panterelor radioactive din Fort Lauderdale.
Credeam că voi ar trebui să ştiţi chestiile astea.
Ştim destule, Kirby. Destule cât să discutăm.
Îmi place cum sună asta.
Dar îmi cer scuze. Sunteţi de la FBI?
N-am auzit de firma asta. Abia s-a înfiinţat?
N-ai auzit de Federal Bureau of Investigation.
A, acel FBI.
Fir-ar! Am crezut că sunteţi agenţi de la Hollywood.
Agenţi adevăraţi.
Suntem agenţi adevăraţi. Investigăm o crimă reală.
Aşa că ia spune-ne de ce tipul care aducea mâncarea
dintr-odată regizează filmul unui mort.
- Ron e mort? - Da
Ce chestie!
Cred că aşa se explică de ce nu am putut da de el dimineaţă.
Şi ai crezut că, dacă ştii să prepari sandvişuri
poţi să şi regizezi filmul lui?
Am urmat cursuri de film.
Ştiu cum merge treaba. Ştiu de ce sunt suspect.
Dar credeţi-mă, nu l-am ucis pe Ron ca să îi regizez eu filmul.
De ce te-am crede?
Fiindcă el îmi dăduse deja filmul pe mână.
Când l-ai văzut ultima dată pe Ron?
Aseară.
Terminasem filmările la depozitul de piscine pe la zece
şi toţi am plecat acasă.
Ai observat ceva ciudat la el?
Comportament diferit? Să facă ceva neobişnuit?
Nu. A fost o zi normală de filmat
atacul panterelor radioactive într-un magazin de piscine.
- Cu câte camere filma Ron de obicei? - Cu câte avea.
Ron era tipul de regizor care filma tot.
Minunat.
O să avem nevoie de filmările acelea.
Sigur. Vă pot da şi ce am filmat eu azi.
Am nişte imagini superbe cu dezmembrarea...
Nu, lasă. Mersi, pa.
Clovni criminali din spaţiu?
Aaah! Zombi!!? Nici de Sharknado n-ai auzit?
Toate sunt evenimente ştiinţific improbabile.
Bineînţeles, dar acesta cred că e farmecul
acestor filme, îţi permit să aberezi.
Deci oamenii apreciază aceste filme fiindcă nu trebuie să gândească?
După o zi lungă de muncă nu-ţi vine să te duci acasă
şi să te deconectezi?
Nu, îmi place să gândesc şi ar trebui s-o faci şi tu.
Ai făcut vreun progres cu subiectul lucrării de diplomă?
Niciunul.
Poate dacă citeşti lucrările mele nepublicate
o să-ţi vină vreo idee.
Ar fi minunat. Mulţumesc.
Par să fie traume forte perimortem
la nivelul sacrului, vertebrelor T8 şi T9
şi a omoplatului drept.
Judecând după urmele neregulate şi numeroasele linii de fractură
arma care le-a făcut avea un exterior rotund.
Poate o ţeavă sau o bâtă de baseball?
Până nu reconstruim craniul,
nu putem spune dacă loviturile acestea au fost cauza morţii.
Placa de bază a telefonului a fost parţial prăjită.
Ce faci cu arzătorul, prăjeşti şi ce-a mai rămas?
Nu, aerul cald nu va face rău.
Îl folosesc să pot desprinde chipul de memorie al telefonului.
Şi dacă chipul nu a fost complet ars în incendiu,
voi putea folosi programe de extragere a datelor.
Bine, dar după ce termini cu asta,
trebuie să et uiţi pe filmările pe care ni le-a trimis Aubrey
Pot să mă uit eu, te rog?
Îmi place să urmăresc astfel de filme.
Evident că-ţi place.
Numai să fie cu insecte uriaşe care mănâncă oameni.
Nu pot să-ţi spun de câte ori
am suferit la Earwig Armageddon.
Ai examinat rănile de pe antebraţul victimei?
Da, şi am găsit urme de cheratină.
- Ca de la unghii? - Sau de la gheare ascuţite.
Mai exact, gheare de panteră.
Deci victima îşi finanţa singură
tot proiectul. Până să moară cheltuise deja un milion de dolari.
Mulţi bani, multe motive.
Mda, eu ştiu...
Eu aş căuta alte piste.
Ştii că Ron a fost atacat de o panteră pe platou, da?
Vrei să aduc pantera la interogatoriu?
Nu, doar pe tipul care a dresat-o.
Adică pe tipul ăsta, Dwayne Hawkins.
A făcut cinci ani pentru vătămare corporală
cu o armă mortală, fiindcă ursul lui grizzly a rănit un actor
la un alt film.
Da, un alt incident l-ar fi băgat iar la răcoare.
Ştii, mă gândeam că a vrut să muşamalizeze atacul panterei
omorându-l pe Ron şi făcând să pară sinucidere...
- Credeam că ăsta e cazul meu. - Doar încerc să te ajut.
Apreciez, dar îmi tot spui unde să mă duc, ce să fac,
nici măcar nu m-ai lăsat să conduc până la platoul de filmare.
Când conduci eşti ca o broască ţestoasă...
Poftim?
Am fi şi acum tot în parcare la cum conduci tu, Aubrey.
Ba am fi ajuns acolo. Asta vreau să spun.
Trebuie să mă laşi să lucrez în ritmul meu.
Bine. E cazul tău. Dă-i bice.
- Mulţumesc. - Hai, mişcă-te.
- O să mă mişc. - Încet.
Nici n-ai ajuns la maşină.
Ce cicatrice urâtă ai!
Un vultur a încercat să-mi scoată ochii când filmam o reclamă.
Se pare că nu le place să poarte şapcă.
Se pare că nu pea te pricepi la animale, Dwayne.
Vorbeşti de incidentul cu Chauncey?
Chauncey, da. Omul ce mânca urşi
a ajuns aproape să fie omorât de un urs într-un film al tău.
Îmi asum toată responsabilitatea pentru Captain Carnie.
- Dar mi-am ispăşit pedeapsa. - Da, dar poate de data asta
n-ai mai vrut să ispăşeşti. Ştim că pantera ta l-a atacat pe Ron.
Abia l-a zgâriat, nu cred că se poate numi atac.
Dar zgârietura aia era destul să te bage iar la răcoare.
Ron a fost zgâriat pentru că era neglijent.
Asta sigur e adevărat, doar te-a angajat pe tine.
Uite, tipul întâi mi-a spus că vrea o pisică,
aşa că i-am adus o pisică.
Apoi zice că vrea o panteră.
Toate panterele pe care le ştiam erau deja acontate.
M-am zbătut şi am găsit una.
- Una la întâmplare? - Cam aşa.
Şi n-ar fi fost o problemă, dacă aş fi apucat să lucrez cu ea.
A, deci Ron s-a ales zgâriat că nu ţi-a lăsat destul timp
ca să dresezi animalul.
Tipul nu ştia ce face.
Când ai un platou de filmare cu arme de foc,
cascadori, animale şi habar n-ai, se mai întâmplă accidente.
Şi tu sigur ştii asta.
Angie, dă-te la o parte. Rechiziţionez Angelatronul.
Sunt cam ocupată acum.
Crede-mă, asta e mult mai important.
Sper să fie.
Mai am multă carne friptă de analizat.
Mă uitam pe filmări şi uite peste cine am dat.
- De ce mi se pare cunoscut tipul? - Fiindcă e David Faustino.
L-a jucat pe Bud Bundy în Familia Bundy vreo zece ani.
Mi-a plăcut mult serialul.
Foarte potrivit pentru Panterele petrecăreţe.
Nu văd eu bine sau e pe un acoperiş?
Nu pentru multă vreme.
Motor!
Să mă pupaţi undeva, pantere petrecăreţe!
- Eşti bine? - Cred că l-a durut.
Lua-te-ar dracu, Ron!
Puteam să mor!
Ar trebui să-ţi frâng gâtul!
Tăiaţi!
Se pare că Bud Bundy tocmai ne-a ameninţat victima.
Doamnelor...
- Dle Faustino... - Dar ce, sunt bunicul tău?
- Spune-mi Tino. - Bine.
Conform datelor de pe internet, aţi fost exclus recent de la filmări
pentru că v-aţi încăierat cu regizorul.
Frate, am dat probe pentru roluri de poliţai.
Deci ştiu cum merge treaba, aşa că treci la subiect.
Ai antecedente de altercaţii cu regizorii,
l-ai ameninţat cu moartea pe regizorul acestui film
şi acum e mort. Ce zici de asta?
M-am încăierat cu regizorul precedent
fiindcă eu voiam să joc acţiune, iar nenorocitul
mă trata ca pe un actor de comedie. Ce naiba!
Da? Dar cu Panterele petrecăreţe e altă treabă.
Ron m-a lăsat să-mi arăt muşchii.
M-a lăsat să joc acţiune. Şi de aceea
mi-a plăcut să lucrez cu el.
Eu am văzut montajul.
Nu prea mi s-a părut că ţi-a plăcut.
Păi cascadoria aia nereuşită m-a făcut să arăt ca un prost.
M-am simţit jenat. Şi când sunt aşa mă şi enervez.
Foarte tare. De mi se zbate o venă la cap.
Ce pot să spun? Sunt un tip pasional.
Dar în cele din urmă mi-am dat seama că a fost vina mea cascadoria.
A fost ideea mea. Eu l-am presat pe Ron.
Eram încântat şi nu i-am dat suficient timp să o pregătească.
Exact, grăbeşte-te şi filmează. Ăsta pare să fie logo-ul filmului.
Ai auzit vreodată zicala: "Timpul costă bani"?
- Ăsta e un film cu buget mic. - Da. Mai exact, a fost.
- Gata, s-a terminat. - Frăţie!
Mai avem câteva scene, nu ne poţi opri acum.
Fireşte că pot.
Şi, în locul tău, nu mi-aş rezerva bilete de întors în L.A prea curând.
Bună, Angie. M-am mai uitat pe film.
Nu-mi pasă, nu te mai las să-mi ocupi monitorul.
Nu. Faustino joacă un personaj pe nume "Pamanter".
Jumătate om, jumătate panteră. De ce?
Fiindcă, uneori, ca să poţi opri o panteră trebuie să devii panteră.
- Nu are niciun sens. - Şi totuşi e super.
Ce faci tu aici?
Sortez nişte mesaje de pe telefonul victimei.
Ceva interesant?
Uite unul de la proprietarul Funtown Amusement Park.
Allen Peppermelt, l-a ameninţat pe Ron că-l eviscerează ca pe porc
şi-şi face aţă dentară din intestinele lui.
Funtown?
Nu l-am mai avut aici o dată pe Michael Vincent?
Ba da, a fost groaznic.
Nu mai ştii că ne-au dat nişte animale de pluş ca premii?
O, da, aşa e.
Angie, fă-mi, te rog, o favoare. Afişează poze cu Funtown.
Stai puţin.
Angie, poţi mări imaginea de sub fântâna aceea?
Da.
Bucăţele de marmură albă.
Exact cum am găsit pe talpa pantofilor victimei.
Să verificăm programul de filmări.
Da, Ron a filmat acolo cu trei săptămâni în urmă.
Atunci ce căuta acolo în seara în care a murit?
Dr Mayer...
M-am întors de la prânz şi mi s-a spus că m-ai chemat.
Aşa e. Şi vă mulţumesc că aţi venit.
Iartă-mi curiozitatea.
Am văzut titlul lucrării tale şi m-a captivat.
"Studiu asupra involuţiei speciei umane"
A fost una dintre lucrările mele de diplomă.
Mi-a plăcut foarte mult.
Se vede. Entuziasmul răzbate din primele pagini.
De fapt... asta speram să discutăm.
- Cum ştiu? - Cum ştii ce, dragă?
Când îţi pierzi pasiunea pentru ceea ce faci.
Aţi spus că v-aţi trezit într-o zi şi v-aţi dat seama că s-a dus.
Dacă eşti obişnuită cu acel entuziasm
şi brusc nu-l mai simţi îţi vei da seama.
Dacă nu eşti atât de conştient de tine?
E posibil să-ţi pierzi pasiunea şi să nu ştii?
Evident. De fapt, aşa se şi întâmplă, de regulă.
Câţi oameni cunoşti cu adevărat conectaţi la trăirile lor?
Nu mulţi.
Exact.
Uite un mic test.
Gândeşte-te la ce faci aici.
Concentrează-te pe asta.
Aşa...
Cum te-ai simţi dacă cineva ţi-ar răpi asta?
Scuze că întrerup,
dar am reconstruit craniul victimei şi am descoperit ceva.
- Scuze, dnă dr Mayer. - Prostii.
Dar cred că am găsit răspuns la toate întrebările tale.
Şi eu cred.
Printre fracturile postmortem cauzate de cădere,
am găsit şi destule fracturi perimortem.
Leziunile sunt destul de grave să constituie cauza morţii.
Totuşi, aria largă a acestor leziuni mă fac să cred
că acest traumatism nu a fost cauzat de acelaşi obiect cilindric
folosit când a fost bătută victima.
Mai degrabă a fost rezultatul zdrobirii craniului victimei
cu putere de o suprafaţă dură.
Dar nu cu mult înaintea morţii lui Ron i-ai trimis un mesaj.
"Curăţă sângele fals de pe aparatele mele
sau te voi eviscera şi-ţi voi folosi intestinele
ca aţă dentară".
Of, sună rău, nu?
Da, chiar sună rău, şi, sincer
nu mă aşteptam la aşa ceva de la proprietarul Funtown.
Ghinionul meu. Prima dată când vreau să fiu şi eu dur cu cineva,
individul dă ortul popii.
Tipul ăsta e patetic.
Poţi scoate tot de la el înspăimântându-l.
Ştiu că nu tu l-ai ucis pe Ron, bine?
Dar vreau să mă ajuţi.
Minunat, sau poţi proceda diametral opus.
Avem dovezi că Ron a fost în parcul tău în seara morţii.
Nu-i adevărat, nu l-am mai văzut pe Ron de câteva săptămâni.
Doamne, te minte, da? Fă-l praf!
Spune-i că-l putem dovedi.
Pune-l la perete!
Pari un tip de treabă, Allen.
Ce-l determină pe un tip de treabă să-l ameninţe pe altul
că-l va eviscera şi-i va folosi intestinele ca aţă dentară?
Ron a venit la mine acum o lună
să mă întrebe dacă poate filma la Funtown.
A zis că e o scenă importantă
despre un copil bolnav ce vizitează prima dată un parc de distracţii.
Aşa că i-am lăsat parcul o zi.
Şi apoi am văzut ce se întâmpla.
Era o nebunie. Nu era niciun copil bolnav.
Doar mult sânge, î intestine şi femei goale.
Te-a păcălit.
Şi bietul Allen Peppermelt a acceptat plasa.
Mi-a luat patru zile să curăţ parcul de sânge şi maţe.
Am pierdut peste o mie de dolari.
Şi dacă l-ai fi ucis pe Ron, n-ai mai fi primit niciun ban,
deci cum intenţionai să-ţi recuperezi paguba?
Voiam să-l dau în judecată, dar apoi mi-am amintit de Carly.
- Cine-i Carly? - Carly Catalano.
Lucrează pentru mine la Funtown.
Dar e şi actriţă în devenire,
aşa că i-am spus lui Ron că dacă-i dă un rol lui Carly,
nu-l mai dau în judecată.
Ai sacrificat o mie de dolari
numai ca să obţii un rol pentru o angajată?
Speram că asta o va convinge în sfârşit pe Carly
să iasă cu mine în oraş.
N-a mers.
Cum e cu marmura de la Funtown?
Tipul lor de mozaic nu seamănă cu cel găsit la victimă.
Deci n-a fost la Funtown în seara morţii.
Nu, şi acum că am rezolvat asta,
trebuie să revin la petrecerea panterelor petrecăreţe.
Sau mă poţi ajuta pe mine.
Mda, nu poţi aştepta? Fiindcă tocmai am ajuns la scena
în care traficantul îşi hrăneşte din greşeală
pantera cu carne radioactivă.
Tocmai am terminat de examinat ţesuturile arse
şi am mai găsit o zgârietură de panteră pe gâtul victimei.
Are sense, având în vedere că a fost atacat de o panteră.
Conform fişei de la spital,
a fost tratat doar pentru zgârieturile de pe antebraţ.
Stai, crezi că a mai fost atacat încă o dată?
Nu ştiu. Vom examina iar ţesuturile sau, mai degrabă,
tu vei reexamina ţesuturile şi eu voi afla
ce s-a întâmplat cu carnea radioactivă.
Nu, Cam, ce naiba! Ţie nici măcar nu-ţi plac filmele.
Cam, nu te prosti! Cam...
Haide, Chad!.
Ce s-a întâmplat acolo?
Ce rost mai are să mă auzi în cască dacă mă ignori?
Te-am ignorat fiindcă Peppermelt nu e omul nostru.
Dacă ţi-aş fi urmat sfatul,
tipul s-ar fi blocat şi n-aş mai fi scos nimic de la el.
Nici ca tine n-ai scos nimic.
Nu chiar, că ne-a dat asta.
Am colectat...
Ce naiba e asta?
Cred că glumeşti.
Am comprimat...
Am compilat toate datele şi rezultatele par să sugereze...
E naşpa chiar şi după standardele Panterelor petrecăreţe.
E tare slabă.
Deci asta e angajata lui Peppermelt,
cea pe care l-a convins pe Ron să o redistribuie în rolul principal.
Redistribuie? Adică cineva a fost concediat?
Exact.
Dacă eu aş fi fost dat afară şi înlocuit cu... aia,
sigur aş fi vrut să comit o crimă.
Aşa m-am gândit şi eu, aşa că am căutat actriţa iniţială.
- Dar asta e poza unui actor. - Da, ştiu.
Joey Martucci a fost distribuit iniţial pentru acest rol.
Ce?
Ştiu, nici eu n-am înţeles, dar apoi am aflat
că mama lui a fost arestată anul trecut
pentru vătămare corporală
după ce a bătut un bărbat cu o bâtă de baseball.
Pare o femeie nervoasă.
Deci ce crezi că a simţit dna Martucci
când a aflat că fiul ei a fost concediat şi înlocuit cu ea?
După calculele mele,
mai avem şapte ore până când panterele vor fuziona
şi vor deveni o uriaşă mega-panteră.
Ne aflam la antrenament când un tip l-a recunoscut pe Joey
din reclama pentru Snoozeland.
Tipul era clar băut şi spunea o grămadă de mizerii.
N-a vrut să ne lase în pace aşa că...
L-ai luat la omor cu bâta de baseball.
Şi aş face-o bucuroasă din nou, dar de data asta i-aş da la ouţe.
Păreţi o mamă foarte protectoare, dnă Martucci.
O spuneţi de parcă ar fi un lucru rău.
Doar mă întreb dacă acel instinct a intervenit
când aţi aflat că Ron l-a concediat pe fiul dv.
Vă rog!
Să joci alături de David Faustino.
Pare un lucru bun pentru un tânăr la început de carieră.
La un moment dat nu mai merită.
Ce vreţi să spuneţi?
Ronny a venit la noi cu un scenariu despre un puşti bolnav
care se pierde în imaginaţia lui,
pretinzând că pisicuţa lui e o panteră uriaşă
şi cutia cu nisip a ei e o plajă din Florida.
Chiar era o povestioară adorabilă.
Vorbiţi despre Petrecerea panterelor radioactive
din Fort Lauderdale?
Asta a ajuns după ce a fost cooptat Faustino.
Atunci am început să primim rescrieri ridicole ale scenariului.
Numai porcării.
Tot filmul s-a schimbat într-o tâmpenie cu împuşcături.
Nu eram interesaţi de aşa ceva.
Se pare că rog mai degrabă Ron v-a făcut o favoare.
- concediindu-l pe Joey. - Aşa e.
Ronny era un drăguţ. A fost doar păcălit.
Trebuie să ai grijă.
Industria asta te poate mânca de viu dacă nu eşti atent.
- Mai aveţi nevoie de ceva, dr B? - Nu.
- Seară frumoasă. - Şi dv.
A, mersi pentru lucrări.
Cine ştie, poate voi fi atât de inspirat
încât voi scrie şi eu mai multe.
Concentrează-te pe una, dle Bray.
Tot aici eşti?
Da, m-am obişnuit să lucrez mai bine după ce se închide laboratorul.
E ceva în neregulă?
Par să fie fracturi cu înfundare
la nivelul coastelor şapte, opt şi nouă pe dreapta.
Mă refeream la tine. Ai fost distantă toată ziua.
Angela, tu crezi că trebuie să-ţi faci treaba cu pasiune?
Având în vedere că eu şi Hodgins
am rămas blocaţi de câteva ori în camera egipteană...
Mă refeream la profesie.
Cât de important crezi că e să iubeşti ce faci?
E important, dar nu înseamnă totul.
Cei mai mulţi nu îşi iubesc profesia, nici măcar nu le place.
O fac pentru că trebuie.
Şi dacă n-ar mai fi nevoiţi?
Dacă-ţi permiţi să renunţi la o slujbă,
de ce să nu o faci?
- Tu... - Eram curioasă, atât.
Şi coastele şapte, opt şi nouă de pe stânga
prezintă fracturi de înfundare.
Prezenţa acestor leziuni sugerează
aplicarea unei greutăţi mari pe toracele victimei.
Ca şi cum ucigaşul s-ar fi aşezat pe victimă
în timp ce îl izbea cu capul.
Pare un mod foarte violent de a omorî pe cineva.
Mai degrabă e o crimă pasională. Îl voi informa pe Aubrey.
Ştiu că-ţi faci griji pentru mine, Angela,
dar chiar sunt bine.
Şi eu care credeam că am ajuns devreme.
- Tu eşti deja aici. - Aşa e, eu am rămas aici.
Ai fost aici toată noaptea?
Da, am comparat scenariul original cu cel trimis de Barb Martucci.
Acestea sunt toate schimbări făcute de Faustino când a apărut?
Deci în decurs de trei săptămâni a rescris tot scenariul lui Ron.
Ron finanţa proiectul.
De ce să renunţe aşa la control?
A pierdut controlul în momentul în care l-a adus pe Faustino.
Faustino era numele care urma să vândă filmul lui Ron.
Exact. Dacă nu-l avea pe el, avea doar un film scump şi de duzină.
Şi în ziua morţii lui Ron Faustino a rescris finalul scenariului.
Deci filmul drăguţ al lui Ron tocmai dispăruse şi oficial.
Crezi că acela a fost momentul în care a cedat?
Până la urmă ori renunţi, ori ripostezi.
Cred că a decis să riposteze. Şi asta i-a adus moartea.
Bună treabă, Aubrey. Uite, tocmai ai rezolvat cazul.
N-ai făcut degeaba cearcănele.
Cam, aveai dreptate.
Zgârieturile de pe gâtul victimei erau de la o panteră.
- Deci dresorul ne-a minţit. - Păi nu.
Îmi dai voie? Gheara de panteră care a zgâriat
nu era din cheratină.
Era din răşină poliuretanică.
- Adică o gheară falsă? - O gheară de panteră petrecăreaţă.
Deci va trebui să-i testăm pe toţi actorii cu costume de panteră.
Sau numai pe unul.
Am mai găsit şi particule de vopsea galbenă în rană.
Minunat. Care dintre actori poartă costum galben de panteră?
- Nu vrei să-ţi arăt? - Nu mai bine-mi spui?
Cred că aş obţine un impact mai mare...
- Hodgins, te rog... - Pamanter.
Pamanter poartă un costum galben de panteră.
Nu e personajul jucat de David Faustino?
Uneori, singurul mod de a opri o panteră
e să devii panteră.
Frate, încă mă mai pricep. Uită-te la mine.
- Ce e? - Ce e cu...
Ce e aici cu tipul din Bones?
Noi te interogăm pentru crimă şi ţie ţi-arde de glume.
Cred că am probleme mari dacă ai adus tăticii.
De fapt, eu sunt tăticul pentru cazul tău.
Mda, eu ştiu cum arată tăticii, şi tu nu semeni deloc.
Şti că am dat probă pentru agentul Andy, nu?
Puteam să joc eu în rolul tău.
- Nu e nebunie? - Nu.
Ce zici de tăticul ăsta?
Tehnicienii noştri au găsit sângele lui Ron pe braţul tău de panteră.
Se pare că Pamanter are nişte explicaţii de dat.
Şi ştim că ai făcut varză scenariul lui Ron,
şi l-ai transformat într-un rahat, după părerea mea.
Panterele petrecăreţe nu-i un rahat de film, da?
Ba e, din cauza ta şi Ron se săturase.
Aşa că a hotărât să te confrunte
şi atunci temperamentul tău faimos a intrat în acţiune.
L-ai atacat pe Ron, te-ai suit pe el şi i-ai crăpat capul.
Ba Ron m-a atacat pe mine.
Nu i-am cerut decât să mă adauge şi pe mine la scenarist.
Tipul a luat-o razna şi a sărit la bătaie.
Posibil să-l fi zgâriat ca să scap de el.
Deci l-ai omorât în legitimă apărare?
Nu l-am omorât eu pe Ron, da?
Doar l-am ţinut la pământ până s-a potolit.
Tipul o luase razna.
- Zicea că eu am stricat totul. - Nu mi se pare că greşea.
Nu mai contează. Tot ce ştiu e că
Ron m-a adăugat ca scenarist, ne-am împăcat şi apoi a plecat.
E ultima oară când l-am văzut.
Dar de ce ai omis să-i spui asta
agentului Aubrey când ai vorbit ultima dată cu el?
Cine-i Aubrey?
Glumeşti? Eu sunt Aubrey.
Dacă se aude că m-am mai bătut cu un regizor
nu mă mai asigură nimeni şi cariera mea se încheie.
Te rog, agent Andy...
trebuie să rămână între noi doi.
Între voi doi?
- Pe bune? - Eu ştiu...
- Sunt la un metru de el. - Eu nu-l înţeleg.
Dacă Faustino ar fi dat cu capul de pământ victima
ar fi avut contact direct cu el în timpul crimei.
Şi dacă mai purta costumul de panteră...
Cred că am găsit ceva pe marginile foramen magnum.
Da, inelul de fractură cauzat de căderea de pe balustradă.
Am observat leziunea mai devreme, dle Bray.
Nu, sub aceea. Are şi pete de sânge.
Dovezi ale altei fracturi inelare.
Ai dreptate.
Se pare că victima a căzut înainte să cadă.
Dacă ar fi aterizat în cap ar fi putut fi cauza traumatismului
de la nivelul bazei craniului.
Dacă ar fi căzut de la o înălţime mai mare de două etaje,
am fi găsit fracturi extensive perimortem ale oaselor interne.
Deci victima a fost bătută-n cap cu un obiect cilindri,
apoi aruncată în cap de pe o clădire cu unul sau două etaje.
Din păcate, înălţimea clădirii nu ne va ajuta să o depistăm,
dar poate o va face tipul de acoperiş.
În afară de grădini,
mozaicul de marmură mai e folosit ocazional pe acoperişuri.
Şi un astfel de acoperiş are Snoozeland.
Ştim cât de înaltă e clădirea?
Da, după calculele noastre clădirea are vreo şapte metri.
Cam două etaje.
E de la suportul de steaguri.
Forma bastoanelor corespunde
cu leziunile găsite de noi pe omoplatul şi osul sacru.
Deci victima fost împinsă de pe acoperiş
şi s-a lovit de bastoane în cădere.
Apoi criminalul a aruncat cadavrul de pe balustradă
ca să ascundă căderea iniţială.
Sângele de pe suportul de steaguri
confirmă că Ron a fost ucis la Snoozeland.
Ron a părăsit rulota lui Faustino pe la miezul nopţii.
Cadavrul a fost aruncat de pe pasarelă
şase ore mai târziu.
Conform fişelor de prezenţă, singura persoană de la Snoozeland
prezentă între 0,00 şi 6,00 a fost Linda.
Linda spune că nu l-a mai văzut de câteva săptămâni.
Exact. Deci ce căuta el înapoi acolo?
Tipul tocmai regiza un film.
E cum ai spus tu.
La un moment dat ori reacţionezi, ori renunţi.
Deci Ron renunţa.
Se întorcea unde simţea că-i e locul.
Întoarcerea lui Ron i-ar fi uşurat munca Lindei.
Şi atunci de ce să-l ucidă?
Fiindcă nu era vorba de a-i fi mai uşor.
Întoarcerea lui Ron la muncă
însemna că tu ai fi redevenit adjunctă.
Ron se întorcea la muncă?
Trebuia să fie momentul tău de glorie, Linda.
Trebuia să fie şansa ta să dovedeşti, în sfârşit, ce poţi
după atâţia ani trăiţi în umbra şefului tău.
Nu-ţi doreai decât o şansă să-ţi dovedeşti ţie
prietenilor şi familiei că eşti în stare.
Şi el se reîntorcea aruncându-te în umbră iar.
Stătea şi fuma pa terasă.
Zicea că filmul a fost o greşeală şi că se-ntoarce la muncă.
Şi eu munceam pe rupte.
Nu mai puteam să redevin ajutorul lui,
şi atunci s-a întâmplat.
Pur şi simplu i-am făcut vânt.
Linda Martin, te arestez pentru uciderea lui Ron Bergman.
Bună treabă, Aubrey.
Dacă nu obţineam o mărturisire din partea Lindei,
ar fi scăpat.
Uneori trebuie să ştii cum să presezi, nu, Booth?
- Ce vrei să spui? - Am ştiut că te joci cu mine.
- Eu? - Da.
Îmi turnai prostii în ureche, mă deturnai de la ce făceam.
Bine, m-ai prins.
Dar trebuia să fiu sigur că poţi apuca taurul de coarne
şi rezolva cazul.
Şi l-ai rezolvat.
- Bună treabă. - Mulţumesc.
Asta înseamnă că-mi mii vei da cazuri?
Nu, îmi pare rău.
Dar înseamnă că vei deveni agent special.
Cum? Mă avansează?
Uite, biroul din L.A. s-a tot interesat de tine,
aşa că am zis cum altfel am putea să le demonstrăm că eşti calificat...
Mai bine decât dându-mi un caz.
Îţi vor oferi postul acela.
Dumnezeule! Booth, nici n-am mai călcat în Los Angeles.
O să-ţi placă.
E un loc plin de intrigi şi vise,
cu plusuri şi minusuri, e un spectacol.
Bună treabă.
Am auzit că au lipsuri la capitolul pizza.
Da, pizza lor e jalnică.
Să ştii că n-ar trebui să accepţi postul.
Mersi, Booth.
Şi eu îţi mulţumesc.
Voiam să văd dacă e totul în regulă.
Nu ţi se întâmplă să ratezi ceva legat de oase.
Am avut multe pe cap azi.
- Poţi să te aşezi puţin? - Bine.
Pare ceva grav.
- Îţi place aici, dle Bray? - Da, fireşte că-mi place.
Vreau să-mi răspunzi sincer la o întrebare.
Ce-ai face dacă n-ai mai lucra aici?
Nu ştiu, aş fi supărat şi confuz.
Despre ce e vorba?
Dar n-ai simţi că mori, nu?
- Nu, fireşte că nu. - Eu aş muri dacă n-aş mai lucra aici.
Vorbesc metaforic, evident.
Stai puţin, îmi ţii morală pentru că nu mi-am ales subiectul
lucrării de diplomă?
Eu am fost încântată să scriu
fiindcă îmi iubeam munca şi voiam să învăţ mereu.
Eu n-am găsit subiectul potrivit.
Poate pentru că nu e din domeniul antropologiei.
Ce vrei să spui?
- Mă dai afară? - Nu, nu te-aş da afară.
Dar ar trebui să ştii că eşti prea deştept
să-ţi iroseşti viaţa făcând ceva ce nu te pasionează.
Să ştii că nu greşeşti.
Îmi place aici,
dar comparativ cu tine şi ceilalţi interni...
Există ceva mai important.
Trebuie să-l descoperi cât mai poţi.
Voi sunteţi ca familia mea.
Şi asta nu s eva schimba.
Nu aşa credeam că-mi voi încheia ziua.
- O să fie bine, Wendell. - Da.
E în regulă dacă mai vin la meci mâine seară?
Da.
Pregătesc faimosul meu puttanesca.
În seara meciului?
La meci te uiţi cu nachos şi bere.
- Booth ştie? - Fireşte.
Îi place puttanesca pregătit de mine.
Bine, eu o să aduc nachos,
iar tu poţi pregăti sosul tău ciudat şi pretenţios,
şi vom vedea ce vor mânca înainte.
S-a făcut.
- Şi să ştii că aduc eu şi berea. - Bine, dar nu înseamnă că...
TM dr.MI Subtitrări-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania