Do you want subtitles for any video? -=[ ai.OpenSubtitles.com ]=-
Sunt îngrijorat.
E ceva obişnuit pentru ei să se uite fără rost
la morţii lor.
Gândindu-se ce să facă cu ei.
Adevărul e că nu ştim
cum va reacţiona societatea.
Dacă mai poate fi integrat.
Condiţionarea lor îi face impulsivi, haotici, periculoşi.
În interesul stabilităţii,
aş prefera să mă ocup eu însumi de acest caz.
Consilierul Marx e un Alpha Plus, la fel ca tine.
Nu, asta vreau să spun, nu suntem la fel.
El îl cunoaşte pe John.
Vezi asta? Ce face acolo?
Se numeşte rugăciune.
Le cunosc foarte bine obiceiurile.
Am fost Gardian al Ţinuturilor Sălbatice pentru o vreme.
Nu e un obicei.
Ci o formă de comunicare. Asta este credinţa lor.
De asemenea cred şi în soartă.
Şi vrăjitoare. Şi balene, aşa că...
Balenele există.
Au existat.
A existat o dată un concept numit Dumnezeu.
În momente ca astea, John, e foarte greu să ştii...
Ce culoare de soma...
Verde, cred.
Nu? Atunci, poate...
Înţeleg, John.
Eşti împovărat de aceste sentimente
de ataşare parentală.
Şi, ştii, deşi e ruşinos
să fii o mamă sau un tată...
E intolerabil,
dar nimeni nu dă vina pe tine pentru că eşti un urmaş.
- Nu e vina ta. - Opreşte-te.
Ce să opresc?
- Nu mai vorbi. - De ce?
Pentru că n-am nimic să-ţi spun.
- Ei bine, John... - Nu.
Ar trebui să ştii, locul tău e aici.
La urma urmei, ai trecut de Barieră.
Fapt... surprinzător, nu?
Nu-ţi fă griji. E datoria mea să te ajut.
Nimeni nu e singur.
Nu arăţi bine?
Simt că încă ai emoţii.
Am exact ce-ţi trebuie. Pe aici.
Ştii, găsesc tăcerea ta...
O faci intenţionat, nu?
E prima ta dată într-un lift?
N-are de ce să-ţi fie frică.
Ce anume te preocupă?
Eşti ciudat. În rachetă
păreai mai în largul tău, când de fapt,
erai la o înălţime mai mare decât la cea care ne aflăm acum.
Nu.
Ceva ce te-ar putea interesa...
Asta e cea mai mare clădire din Noua Londra.
- Nu cea mai înaltă... - Opreşte-te.
Dar cea mai mare.
Am ajuns repede.
În curând... "Ţinuturile Sălbatice 2."
Mai mare, mai bun, mai sălbatic ca niciodată.
Şi în altă parte.
Nu cred că ai fost în ultimul tur
al Ţinuturilor Sălbatice originale.
Am auzit că au pus o revoltă autentică
cu totul nouă.
Noua Londră a fost o adevărată senzaţie
în timp ce tu făceai nu ştiu ce cu Bernard Marx.
Există o nouă simulare tropicală
în districtul principal. Uimitoare.
Poţi chiar să simţi apa pe pielea ta.
Te-aş putea duce.
Sau am putea merge să înotăm,
dar unde-ar mai fi distracţia?
Eşti încă în pat?
Aşa.
Spune-mi.
A fost incredibil, nu-i aşa?
Ce faci?
Ce crezi că fac?
Ştiu când vrei să fii gâdilată.
Nu acum.
Întotdeauna ai avut nişte urechi deosebite.
Nu acum.
Ce-i cu tine?
Nu ştiu.
După toată distracţia cu sălbaticii, te-ai întors în lumea reală.
Ţi-a fost dor de mine, nu-i aşa?
Bună.
Mă numesc Anna, şi vreau să vă urez bun venit în Noua Londra.
De fapt, cu toţii vă urăm bun venit!
Suntem aici să vă ajutăm să treceţi
de la lumea voastră primitivă de greutăţi şi conflicte, la a noastră,
o societate evoluată, plină de armonie şi fericire.
Pentru a experimenta toate minunile Noii Londre,
vi se va instala o interfaţă optică.
În afară de controlul a numeroase subrutine
de divertisment şi de mediu,
interfaţa optică vă conectează la Indra,
şi Indra vă conectează cu toată lumea.
Cu interfaţa optică, veţi fi mereu conectat.
Poţi vedea prin ochii tuturor,
şi ei pot vedea prin ai tăi,
să vadă cât de fabuloasă e viaţa ta.
Interfaţa le permite tuturor să afle cine eşti...
şi cine sunt ei pentru tine.
E un loc pentru tine aici, John.
De-abia aşteptăm să te întâlnim!
- Despre el este vorba? - El e John.
John, acest Beta e Julian.
Încântat de cunoştinţă, John. Bun venit în Noua Londră.
- Nu vorbeşte. - Nu vorbeşte?
Vorbeşte, dar nu acum.
Am auzit că unii dintre ei sunt defecţi.
Nu, nu e defect, doar că...
John e perfect normal. Nu-i aşa, John?
Eşti sigur că suntem în siguranţă?
Da. Fă-ţi treaba.
Sigur.
Nu-i nimic. O să-mi mulţumeşti.
Continuă să te uiţi la acea proiecţie.
Mă aude, nu?
Cum de te-ai procopsit cu el?
Am fost ales.
E o misiune specială.
Trebuie să mă ocup de John până când...
Până când devine parte din societate, presupun.
- Distractiv. - Ce?
Uită-te aici.
Iau doar nişte măsurături.
Ia doar nişte măsurături, John.
DS392.
Avem acest profil în sistem.
Nu-l avem. A fost conceput prin metoda sălbaticilor.
Va trebui să personalizăm totul.
Dimensiunile oculare, detaliile bio optice
ale neuronilor săi... Sunt rare.
Alpha. Alpha-Exotic, chiar.
Mai puţin de 1%, dar el categoric...
- Nu e un Alpha. - Globul lui ocular e.
Se întoarce. Se întoarce imediat
exact cu ce-ţi trebuie ca să-ţi ridici nivelele unde le este locul.
Tu alegi să fii furios.
Nu poţi scăpa de condiţionare, John.
Nimeni nu poate.
Dar eventual, vei învăţa să priveşti genul ăsta de lucruri
prin perspectiva noastră.
Iar eu o să te ajut.
Nu trebuie să fii nefericit.
Nu vrei să vorbeşti cu mine? Bine, bine.
Va trebui să vorbeşti cu cineva, John.
Te afli aici. Nu mai există altcineva.
Henry!
Unde te duci?
Lasă-mă un minut. Revin imediat.
Henry!
N-ai de ce să-ţi faci griji. Interfaţa face totul.
Nimic n-o să mai arate la fel.
Dispari!
Ai vorbit. Asta... e bine.
Uite-l!
Care-i nivelul lui?
Automobilul e o maşină fascinantă şi complexă.
E o provocare.
Dar cumva am reuşit să mă ridic la înălţimea sarcinii.
O sarcină pe care până şi un Sălbatic o poate face?
Sigur, dar...
Ce?
- Cine e? - Ce e?
- E real? - Cine e?
Nu ştiu.
- Nu ştiu. - E un Sălbatic?
- Un Sălbatic. - E un Sălbatic.
Păstrează contactul cu Alpha.
- Îţi provoacă amintiri, nu-i aşa? - Da.
Îmi amintesc prima mea corecţie.
Mirosul de păr pârlit pe braţul meu.
O dată mi-a fost de ajuns.
Dar nu şi pentru tine. Credeam chiar că-ţi face plăcere.
Şi apoi mi-am dat seama că nu puteai să te abţii.
Aşa eşti tu.
Cum sunt?
Ştii, mai observ uneori acea privire în ochii tăi,
de când eram copii.
Parcă dispari undeva în capul tău, după care...
Au!
Frannie, îmi cer scuze, n-am vrut...
Nu, nu-i nimic. Nu s-a întâmplat nimic.
Deci ne vedem diseară la Feelie?
Ştii ce-mi place la tine, Marx?
Sunt foarte dezamăgit.
L-am lăsat cu un Beta aparent capabil...
Întotdeauna te ridici la nivelul aşteptărilor.
Dar nu-ţi fă griji, îl putem urmări.
Sigur va crea tulburări emoţionale pe oriunde va merge.
Când te-am trimis în Ţinuturile Sălbatice,
am crezut că o să-ţi găseşti locul.
Că poate, o dată în viaţa ta, te-ai putea adapta undeva.
Am vrut asta pentru tine, Bernard.
Dar nu te-ai ţinut de cuvânt, nu-i aşa?
Dle, eu...
Ştii, am avut un gând o dată.
Dacă te-aş arunca de pe pasarelă,
ai găsi o metodă cumva să nu loveşti apa.
E o chestiune de timp, dle.
Îl cunosc pe John, ştiu cum gândeşte.
N-ar fi trebuit să te mai întorci.
Dar m-am întors, dle. Deci se pare că aţi făcut o greşeală.
Nu există greşeli.
Poate doar una.
Ascultă...
Eşti pierdut.
Mama mea este moartă.
Cine eşti?
Sunt aici să te ajut.
Cu toţii spuneţi asta.
Eu sunt diferit.
Sunt important.
Nu sunt ca ceilalţi.
Pot să-ţi ofer ce vrei.
Nu ştii ce vreau.
Desigur că ştiu. Vrem acelaşi lucru.
O cale de scăpare.
Da?
Eram acolo când te-au adus,
strigând-o pe mama ta.
Cuvântul nu înseamnă nimic pentru ei. Moartea ei nu înseamnă nimic.
E inadmisibil ce ţi-au făcut.
Nici nu-ţi poţi imagina ce-ţi vor face.
Dacă vii cu mine acum, ai o şansă.
Unde să vin?
John, n-avem prea mult timp.
Locul tău nu e aici.
- Ce faci? - Nimic.
Bună, ce faci?
E un moment nepotrivit?
Nu, nu. Credeam...
Îmi pare rău, credeam... Credeam că următoarea sesiune
e de-abia...
Nu.
M-am gândit să vin aici să vorbim.
Desigur.
Te rog.
Despre... Despre ce ar trebui să vorbim?
Nu prea am fost eu însămi.
Dar cine ai fost?
A fost diferit acolo, nu-i aşa?
E mai bine să nu te gândeşti la asta.
Tot ce fac e să mă gândesc.
Atunci ai venit la locul potrivit.
Cum sunt nivelele tale?
Vreau să mă gândesc la asta.
E ca...
E ca şi cum o parte din mine a rămas acolo,
sau o parte din acel loc a rămas întipărită în mine...
Nu ştiu.
Te întrebi vreodată ce s-ar fi întâmplat
dacă n-am fi părăsit acea cameră de hotel?
Da.
Probabil am fi făcut ceea ce fac
toţi Alpha însoţiţi de un Beta...
Ne-am fi dus într-un tur.
Orgii în piscină. Înapoi aici.
Şi nimic n-ar fi diferit.
Soma, muncă, Gradina Plăcerilor, Feelie.
Încă mai poate fi aşa, Lenina...
Nimic nu s-a schimbat.
Eu m-am schimbat.
Prostii. O să-ţi aduc una galbenă.
Încerc să vorbesc cu tine. Încerc să-ţi spun...
Nu, te ascult.
Doar că nu faci prea multă noimă.
M-am născut o Beta Plus.
Voi rămâne o Beta Plus până când îmi va suna ceasul.
În realitate nu aleg nimic.
Totul e ales pentru tine.
Asta e frumuseţea sistemului.
Nu fă asta. Nu fi un Alpha acum.
Fii doar Bernard.
Nu ştiu ce vrei să spui
- când zici astfel de chestii. - Ba ştii.
Ştiu că ştii. Când eram acolo...
Nu mai suntem acolo. Suntem aici.
Şi avem noroc că suntem în viaţă, Lenina, aşa că...
Unde e? Cum se simte?
Cine?
- Bernard. - Nu-ţi fă griji pentru el.
- Mama lui a murit. - Şi?
Asta contează... pentru ei.
- E bine. - Vreau să vorbesc cu el.
Nu cred că e o idee bună pentru niciunul dintre voi.
Cred că mi-a plăcut de tine mai mult acolo.
Ai dreptate.
N-ar fi trebuit să părăsim niciodată camera aia de hotel.
N-ar fi trebuit niciodată să te las să mă convingi.
- Amândoi am vrut... - De ce-ai venit aici?
- Bernard! - Ce-ai vrea să spun?
Vrei binecuvântarea mea?
Solipsismul tău... Uite recomandarea mea.
Dacă vrei să te simţi ca înainte, poartă-te ca atare.
Ia-ţi soma, du-te la muncă, du-te în Grădinile Plăcerii,
fă-ţi datoria, fă toate lucrurile pe care le făceai
înainte să mergem în acel loc oribil, pentru că...
Pentru că erai fericită.
Nu eram. Şi nici tu nu erai.
Toţi sunt fericiţi, doar dacă aleg să nu fie.
Crezi că sunt slab.
Crezi că-mi lipseşte ceva,
tu şi toată lumea.
Ei bine, ai dreptate. Nu suntem egali.
Pentru că a trebuit să mă transform în ceva mai mult.
Am fost împuşcat, ars, hăituit.
N-ai idee ce-am pierdut.
Şi totuşi... Şi totuşi, sunt încă aici.
Ce alt Alpha Plus a oferit vreodată
societăţii mai mult din sine?
Asta încercaţi să izgoniţi?
Nu se poate.
Aşa că vedeţi, greşeala nu a fost a mea, dle.
A fost a dv.
Credeţi că sunt slab.
Credeţi că o parte din mine...
Cine e privat acum?
Încearcă să nu atragi atenţia.
Nu-mi place cum se uită la mine.
Eşti un Sălbatic, o curiozitate.
Dacă i-aş lăsa, te-ar pune într-o cutie mică, la vedere,
ţi-ar da pastile până când nu ţi-ai aminti cine eşti.
Stai liniştit, mergem într-un loc sigur.
Într-un loc minunat.
Vreau doar să plec de aici.
Ceea ce vezi este un ocean.
Sfinte Sisoe.
Uite-o.
Acea navetă o să te ducă la ultima rachetă.
- Către? - Către casă.
Nu ţi-ar veni să crezi ce-a trebuit să fac să aranjez asta.
Nu vei avea o altă şansă.
Urcă.
Nu pot să mă întorc.
N-ai nici o viaţă aici.
- Dacă mă întorc, mă omoară. - Nu la vechea ta viaţă.
Poţi fi cineva cu totul nou.
Sunt lucruri după Barieră pe care nici nu ţi le poţi imagina.
Spaţii întinse. Drumuri care duc...
Nu ştiu unde duc, dar sunt minunate.
Sunt oameni acolo.
De unde ştii asta?
Toţi Alpha merg acolo... când sunt tineri.
Nu mă minţi.
Ai fost Gardian al Ţinuturilor Sălbatice?
- Nu mai contează acum. - A contat pentru ea,
pentru mama mea. Ţi-o aminteşti pe Linda.
- Urcă. - Se îmbăta în fiecare seară
încercând să te aducă înapoi.
Te-a aşteptat zeci de ani.
Urcă.
Ia mâinile de pe mine!
Ce s-a întâmplat?
Mereu zicea că o să te întorci după noi.
Dar n-ai încercat niciodată, nu-i aşa?
Nu-i aşa?
Eu am dorit-o pe ea.
Şi ea pe mine.
Am fost monogami, şi...
Apoi a început să se umfle.
Nu ştiam ce se întâmplă.
De unde să ştim?
Te-a iubit.
Ştiu. De-asta a vrut ca să plec.
Vrăjeli.
N-avea cum să mai revină aici.
Nu te-ar fi părăsit.
Aici nu există mame.
Nu există taţi, sau fii.
Există acum.
Nu pot exista.
John, aşteaptă!
Vorbeşte într-una,
şi nu ştie când să se oprească...
- Marx. - Avem o problemă.
Presupun că o să continuăm mai târziu.
Pe curând.
Prin metoda sălbatică de concepţie,
unele caracteristici sunt transmise...
Bernard, stai aşa. Mai încet.
Moştenite de la unul sau doi contributori genetici...
- Bernard! - Ce?
- Cum sunt nivelele tale? - Nivelele mele?
Nu, uite. Sunt identice.
Astea-s ale Directorului, şi astea ale Sălbaticului.
Ce faci cu interfaţa Directorului?
A lăsat-o pe masă, în biroul lui.
Şi ce căutai în biroul lui?
- Nu asta e ideea. - Bernard.
Ia loc, te rog.
Ai o privelişte mai bună.
Mă îndoiesc. Pot să-ţi ofer ceva de băut?
Da, sigur.
Cât de bine îl cunoşti pe Director?
- Gheaţă? - Nu, mulţumesc.
În ultima vreme mi s-a părut privat, evaziv.
Bernard, ştiu că mereu te-ai simţit mai exclus...
De către Directorul nostru, de exemplu.
Ştii că el m-a trimis în Ţinuturile Sălbatice?
- Şi nu în vacanţă, ci... - Da.
Stai, ştiai?
Sincer să fiu,
credeam că o să-ţi prindă bine.
Bernard, mi-a plăcut mereu de tine, dar...
Ştiu că nu vrei să fii anarhist.
Anarhist? Eu?
Dar mă preocupă cum ar putea părea asta în ochii lumii.
Ridici nişte întrebări,
având în vedere sentimentele tale personale faţă de Director.
Nu mă asculţi.
Şi ştiu că l-ai pierdut pe Sălbatic.
- Aia... - A fost ruşinos.
N-are nici o legătură cu asta.
Deci înţelegi preocuparea mea.
Bernard, dacă n-aş fi exigent cu tine,
nu mi-aş face meseria.
Ăla e Sălbaticul?
Da.
Lăsaţi-mă-n pace!
Ce faceţi?
Opriţi-vă! Opriţi-vă!
Lăsaţi-mă-n pace!
Opriţi-vă! Lăsaţi-mă-n pace!
- Vezi şi tu asta? - Da.
Peste 100 de transmisii, şi numărul creşte.
Cred că ţi-am găsit Sălbaticul.
Opriţi-vă! Lăsaţi-mă naibii în pace!
Are nevoie de ajutor. De ce nu-l ajută nimeni?
Lăsaţi-mă naibii în pace!
Ce faceţi? Opriţi-vă!
- Unde te duci? - Are nevoie de mine.
Stai jos, totul e sub control. Au fost trimişi deja consilieri.
Trebuie să plec.
Bernard, îmi fac griji pentru tine.
Da, şi eu. Mulţumesc.
La ce vă uitaţi?
- La ce vă uitaţi cu toţii? - John? John!
John!
Bernard.
John. John, John...
I-am putea lua pe aceşti oameni de aici?
E în regulă, John.
Sunt aici acum.
Nu mă aşteptam la tine.
Vreau să faci ceva pentru mine.
Ce?
Să fii la fel.
La fel cum ai fost înainte.
Eu o să fiu la fel.
Suntem la fel. Înţelegi?
Vreau să-mi văd mama.
Ce-ai văzut în acel teatru a fost frică.
Asta îi defineşte pe Sălbatici.
Acţiunile, obiceiurile, tradiţiile lor,
obsesiile, invenţiile.
Frica i-a dus la distrugere.
Are încredere în tine?
Sunt singura persoană pe care o cunoaşte aici.
Suntem testaţi, consiliere.
- Asta se întâmplă. - Testaţi?
Sistemul se testează pe sine.
Indra introduce un element destabilizator,
pentru a se întări, a deveni mai stabilă.
John?
Are nevoie de cineva ca tine... ca să-l ghideze.
Ca să-l introducă în societate.
Cum...
Deci vrei... Vrei să-l condiţionez?
Nu el e cel testat.
Directorul tău e mort.
Mort? Cum?
A căzut.
Nu vorbeşti serios, nu?
- Am mai văzut asta. - Da, ai mai văzut, nu-i aşa?
Ce se întâmplă?
Suntem la începutul a ceva necesar, consiliere.
Ăsta e testul nostru.
Îl vom trece.
Şi tu tocmai ai devenit important.
Nu vreau să te simţi aşa, John.
O să te ajut.
Traducerea şi adaptarea: jarvis
Do you want subtitles for any video? -=[ ai.OpenSubtitles.com ]=-