api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com
Vorbeşte cu mine.
Din nou asta?
Costumele pentru petrecerea de diseară sunt...
La ce te-ai aştepta.
Helm Watson iubeşte sclipiciul.
Le-ai imprimat pe-ale tale?
Henry.
- Le-ai imprimat... - A fost diferit.
Tu ai fost diferită.
Eu sunt Alpha. Eu ar trebui să conduc.
Da, ştiu.
Aşadar.
Ţi-a plăcut?
- Ţi-am zis, a fost ciudat. - Nu asta te-am întrebat.
Ţi-a plăcut?
Te porţi foarte ciudat astăzi.
Ştii, e în regulă.
Dacă ţi-a plăcut, poţi s-o spui.
Lenina.
Răspunde la întrebare.
- Dă-mi-l. - Stai jos, şi s-ar putea să ţi-l dau.
Trebuie să te porţi conform nivelului tău.
Am zis să iei loc.
Ăla e scaunul meu.
Ăsta e biroul meu.
- Ştiu asta. - Aşa că eu stau acolo.
Unde stai tu. Stai pe locul meu.
Ţi se pare amuzant.
E o întrebare simplă.
Ţi-a plăcut, Henry?
Nu-ţi place când nu eşti în control?
Pentru un moment?
Fără să ştii ce s-ar putea întâmpla?
Mie mi-a plăcut.
Îţi place că mi-a plăcut?
Ajunge.
- Nu. - Ce?
O să aştepţi.
- Lenina... - O să aştepţi,
şi când o să-ţi dau această soma,
o să fie cea mai bună soma pe care ai avut-o vreodată.
Poate că n-o să ţi-o dau.
Poate că n-o să iei niciodată această soma.
Poate că niciunul dintre noi nu vom mai lua vreo soma
pentru tot restul vieţii.
Ce s-ar întâmpla?
- Nu te-am rănit, nu? - Nu, sunt bine.
Există şi alte moduri de a-ţi trăi viaţa, Henry.
Alte posibi...
Nu vom mai face asta.
Ai înţeles?
Bine. S-a terminat.
Consilier Marx?
Ce e locul ăsta?
Vino cu mine, te rog.
Încearcă să ţii pasul.
Controlor Mond, mulţumesc foarte mult.
- E o onoare să fiu aici... - Cum merge integrarea lui?
Da, cred că merge binişor.
Ba nu.
De fapt, nu merge deloc, nu-i aşa?
Păi, învaţă sistemul.
John participă zilnic la sesiuni.
Şi... Adică în fiecare zi...
Cum poate societatea să-l accepte pe John
dacă nu-l întâlneşte niciodată?
Da. Adevărat.
Presupun că John e reticent să se implice,
dar a existat un incident la teatru
- acum câteva seri. - Sunt la curent.
Da, şi şi-a pierdut mama, desigur,
şi cei ca el nu procesează trauma...
Foarte bine, chiar deloc...
Şi mai e de asemenea...
Îmi pare rău. Nu ştiu exact cum să vă...
spun asta, dar...
Am motive să cred că Directorul,
adică fostul Director...
E posibil să fie...
Tatăl lui John?
Da.
Asta ar explica de ce Directorul...
Probabil, ruşinea a fost insuportabilă.
Şi având în vedere ceea ce cerem de la John...
Cred că e mai bine ca el să nu ştie.
Nu. Fireşte. Aveţi dreptate.
Doar că...
Mai e şi întrebarea: cum va reacţiona societatea
- la John. - Cum sunt nivelele tale?
Nivelele mele sunt bune. Mulţumesc.
Meseria ta nu e să protejezi.
Ci să asimilezi.
Prezintă-i Noua Londră lui John.
Învaţă-l cum să gândească, şi arată-i cum să se adapteze.
Arată-le lor.
Şi... Dacă nu pot?
Atunci Indra va face o corecţie.
Indra nu face aşa ceva.
Spune-i asta acelui Epsilon.
Cred că ai treabă de făcut.
În curând va fi numit un nou Director.
Deci.
Despre ce voiai să vorbim?
Bună, John.
Mi s-a spus că ai făcut progrese.
Excelent.
Ai vrea să ieşi afară puţin?
- Nu, mulţumesc. - Haideţi, copii.
Nu poţi sta la Condiţionare pe vecie, John.
De ce nu?
- Păi... - Mâncarea e bună.
Copiii sunt de treabă.
Ăla e o pramatie mică.
Nu te uita aşa la mine. Ştii ce-ai făcut.
John, e un oraş întreg acolo
- care aşteaptă să te cunoască. - Ne-am întâlnit.
Înţeleg reticenţa ta după noaptea trecută.
- Da... - Şi...
Sunt sigur că Noua Londră ar putea fi...
un loc foarte derutant pentru cineva ca tine.
De asta mă aflu aici.
Să te ajut.
Şi chiar cred...
Ţi-am zis, nu-mi pun chestia aia în ochi.
Îţi va fi foarte greu să navighezi
fără ea, John. O să te ajut cu ce pot...
Ce e de navigat?
Nivelele oamenilor, de exemplu.
Fără interfaţă, nu poţi vedea nivelul fiecăruia.
Alpha. Alpha. Beta. Beta.
Gamma. Delta. Beta. Alpha. Alpha.
Şi desigur, cei care fac curat sunt Epsilonii.
Excelent.
Deşi Epsilonilor le place ce fac.
Cum să nu.
Le place!
Ştii, v-am observat.
Tot sistemul e o mare fraudă.
Aveam şi noi nivele acasă.
E bine de ştiut că ai observat
societatea noastră, şi felul cum funcţionează.
Se pare că ai asimilat multe lucruri.
Şi... Ştiu că e greu de înţeles,
venind dintr-un loc în care oamenii...
Sunt nesatisfăcuţi.
Dar aici...
N-am mai văzut niciodată unul de aproape.
Cred că te place.
Toată lumea e fericită.
- Conectată. Toţi au locul lor. - Prostii.
Nu mă crezi.
De ce nu ieşim afară să întrebăm oamenii?
Putem ieşi afară,
să continuăm discuţia acolo?
John.
Bine.
- Pardon? - Să mergem.
Grozav.
O să-ţi placă aici, John.
Fiecare are locul lui. Nu există foamete.
Violenţă. Plăceri pe care nici nu ţi le poţi imagina.
Hei, puştiule.
Nu-mi trebuie decât un bobârnac.
E toată lumea pe teren?
Îmi pare rău, am întârziat.
- E adevărat? - Da.
Îmi pare nespus de rău.
Ştii ce-am vrut să zic.
E adevărat că-l cunoşti pe Sălbatic?
Cel care a făcut scandal la teatru?
De ce nu mi-ai zis?
A trebuit să aud asta de la Vivian, din toţi oamenii.
Trebuie să-ţi spun totul?
Da.
Ştii, dacă...
Poate că există o mică parte din mine care...
Ce?
E a mea.
Nu vrei asta?
Ceva care să-ţi aparţină? Ceva...
E privat, solipsistic, şi...
Toţi aparţin tuturor.
- Nu mă lua cu... - Eu...
De ce eşti...
- Eşti foarte... - Cum?
Diferită.
- Poate că sunt puţin... - Nu, nu eşti.
Eşti la fel ca mine. Frannie şi Lenina.
Suntem Beta Plus.
Ne plac aceleaşi lucruri, facem aceleaşi lucruri.
Suntem exact la fel.
Singura diferenţă e că uneori
ţie ţi se întâmplă lucruri interesante
fără nici un motiv, şi...
Continuă.
Nu e corect, nu-i aşa?
L-am avut pe Henry Foster. Am fost monogamă.
Am încălcat regulile.
Am avut ocazia să vizitez Ţinuturile Sălbatice.
Nu e corect.
Nu, nu este.
Eşti doar norocoasă.
- Şi eşti... - Spune-o.
Nu, nu lua aia. Nu eşti obligată.
Ascultă-mă.
O să treacă.
- Dă-mi drumul. - E în regulă să simţi.
Te schimbă.
Devine altceva...
Îmi pare rău. Nivelele mele sunt...
Nu-ţi cere scuze.
Îmi place că putem glumi între noi.
Cred doar că iei totul prea în...
Să jucăm.
Da.
Ce faci?
Câştig.
Tu ce faci?
Încercam să ne distrăm, nu?
Da. Mi-ar plăcea asta.
Ia una indigo.
N-ai luat-o la ultima pauză.
- Nivelele tale trebuie să fie... - Vivian.
Ce-ai zice ca de data asta să dai peste fileu?
Sunteţi gata pentru trecerea la festivităţile post meci?
Da, categoric.
N-am terminat încă.
Lenina, eşti bine?
E bine.
Ne vedem înăuntru?
Da.
Îţi aminteşti când puteai să ţii pasul cu mine?
Serveşte.
Bine jucat.
Ştii, ai dreptate.
Suntem la fel.
Aceleaşi haine, acelaşi păr, suntem identice.
Avem până şi sex cu aceeaşi oameni.
Presupun că singura diferenţă e ordinea.
Se pare că tu eşti întotdeauna pe locul doi.
De ce crezi oare?
E timpul să-ţi prezint Noua Londră, John.
De data asta, cum se cuvine.
Şi dacă vrei să faci o impresie bună,
există doar o persoană care
simte pulsul societăţii,
care cunoaşte pe toată lumea, care...
Ce?
Fii cea mai bună versiune a ta.
Du-te dracu'.
Cât de rău e?
Îţi aminteşti Bomba Plăcerii 88?
Aşteaptă aici.
Cred că ar trebui să vin cu tine.
Nu, nu, e în regulă. Zoe va avea grijă de tine.
Bine.
Bună.
- Am zis să ieşi afară. - Sunt eu.
Bernard, ce faci aici?
Nu, pleacă, nu te uita.
- Câte ai luat? - Nu ştiu.
Două? Şapte?
Ce contează?
Toate verzile din lume nu fac cât o galbenă.
Dar tu faci, Bernie.
Galbenele sunt rezervate pentru traume emoţionale acute.
Galbenă. Apoi fi brutal. Dă-mi pastila mai întâi.
- Brutal? - Cu criticile tale.
138. Da. Foarte bună.
Foarte... umedă.
- Nu prea umedă pentru tine? - Nu.
Nu, nu ştiu. Pentru mine, personal,
e cantitatea perfectă.
Bernard, mi-ai văzut spectacolul?
N-o să te iert niciodată.
Am vrut. Chiar am vrut. Dar am...
Portocaliul e culoarea iertării.
- Şi roşu. - Nu e amuzant.
Nu, nu le lua împreună...
Eşti prietenul meu.
Cine e acolo sus?
Helm Watson.
Wilhelmina Watson?
Directoarea Bombei Plăcerii.
E o vizionară. Alpha Plus.
Importantă. Ca Bernard.
Deci..
Ce faceţi aici?
Am fost izgoniţi.
Izgoniţi? De ce?
Costumele mele haptice n-au revoluţionat oare
societatea, creând o experienţă
pe care n-a mai simţit-o nimeni până în prezent?
Da, evident.
Dar nu asta e ideea, nu?
Nu?
Nu.
Nu, Bernard. Nu, nu asta e ideea.
Pentru că vor iar ceva nou.
Mi-o cer cu toţii, şi trebuie să le-o ofer.
Dar la nivele mult mai ridicate.
Nu mai ştiu.
- Dacă nu mai pot? Dacă... - O să poţi.
Mereu îţi faci asta.
Şi nimeni nu mă ajută.
Sunt înconjurată de oamenii ăştia.
De laşii ăştia Epsilonici.
Vorbesc despre mine.
Îi aud.
Vor să dau greş.
Zoe, Beta aia pneumatică,
spionând pentru Marco Hoover.
Încetează.
Da, şi diseară trebuie să anunţ
Bomba Plăcerii 139.
De-abia am un concept. Tot ce am e...
Eşti bine?
Nu. Nu vorbi.
E o soma foarte bună.
- Soma e soma. - Nu vorbi.
Îmi pare rău, credeam că am un...
Nu.
Nu contează. O s-o fac mai târziu.
- Helm. - Da?
Ţi-am adus ceva.
Să văd dacă înţeleg. Ea spune nişte chestii,
dă din mâini, şi tu faci toată treaba?
Eu doar calibrez costumele.
Da, dar totul depinde de costume.
Tocmai mi-ai zis asta.
Sistemul haptic crează senzaţiile.
La fel cum...
Pielea ta se strânge când intri în apă.
O faci din nou.
Schimbi subiectul, Zoe.
- Da? - Da, eşti foarte...
Primitoare.
Caldă. Stimulativă.
Eşti o Beta, nu?
Desigur.
Ai vrea să devii un Alpha?
Toţi vor să fie ceea ce sunt.
Aş putea... Să-ţi aduc ceva?
Încercam să avem o conversaţie. Mulţumesc.
O soma?
Sigur. Adu-ne câteva din alea.
Două doze de soma.
Ştii, se pare că Alpha
o duc destul de bine.
Beta o duc şi mai bine.
Fiecare noapte e o petrecere.
Da, dar nu te plictiseşti la un moment dat?
Altceva?
Ştii ce mi-ar plăcea?
Să mi le-aduci chiar tu.
Vrei să...
Dar sunt... Un Gamma.
Da.
Da, de asta se ocupă Delta...
M-ar face foarte fericit.
În locul de unde vin eu, toată lumea vrea să fie în vârf.
Unde e distracţia?
Alpha stau degeaba toată ziua,
preocupaţi de societate.
Dacă n-aş fi fost o Beta,
sincer, nu ştiu ce-aş fi făcut.
De ce trebuie să fii ceva?
Opreşte-te.
Nu poţi.
Adică, nu vorbim.
- Aşa. - Aşa, cum?
Cum vorbeşti tu.
Ai o problemă cu felul în care vorbesc?
Păi. Nu suntem Sălbatici.
Ridică-te.
Ridică-te, nenorocit Beta Minus ce eşti.
În picioare!
Să mergem.
Unde mergem?
Tu. Curăţă astea.
Calmează-te, doar glumeam cu tine.
Ce-ai făcut?
- Eu? - Ăla e cine cred eu că e?
- Helm, el e... - Te cunosc.
- Da? - Tu mi-ai distrus spectacolul.
Mi-a plăcut.
În sfârşit, ceva neaşteptat.
N-am mai văzut niciodată ceva care să atragă atenţia ca tine.
- Mulţumesc. - Eu l-am salvat.
Da, tu şi cu mine, o să...
Care e cuvântul sălbatic?
Ne-o tragem.
O să ne-o tragem.
Îmi place.
- Ce? - Chiar acum.
Cea mai bună idee pe ziua de azi.
Helm, putem vorbi puţin?
- Ce? - John încă se adaptează.
Şi trebuie să înţelegi că pentru Sălbatici,
sexul e... Un efort.
Da, are un impact emoţional.
Trebuie să se pregătească, să se recupereze...
E un defect.
Dar sunt sigur că lui John i-ar face plăcere
să vină la petrecerea ta de diseară.
Da. Tu o să-l aduci.
O senzaţie pentru senzaţia mea.
- Pentru ce? - E doar o petrecere.
Eşti adorabil.
Pleacă. Am treabă.
John.
Voi de ce staţi acolo?
Ne-ai... izgonit. Ai uitat?
Nu.
Întoarceţi-vă la muncă. Cu toţii.
În afară de tine.
Tu ieşi naibii afară.
Vorbeşte serios?
Aici, fiecare face ceea ce i se pare bine.
Ce-a fost gălăgia aia?
Toată lumea părea dezorientată.
Au căzut. A fost amuzant.
Lucrurile mai cad uneori.
Nu, John, nu cred.
Asta e casa ta acum.
E foarte important să înveţi obiceiurile noastre.
Să creezi legături.
Eu nu sunt ca voi.
Linda a vrut acest loc pentru tine.
A vrut să devii parte din societatea noastră.
John.
Trebuie doar să accepţi locul ăsta,
să-i permiţi să te minuneze.
John.
Ce-i aia? Ce porţi?
Astea sunt haine.
N-ai imprimat costumul? A venit cu invitaţia.
Astea. Da. Trebuie să pui astea pe tine.
Astea sunt mai mult stilul meu. Gary mi le-a făcut.
Îi place mai mult cum arăt în ele.
Cine e Gary?
El e Gary.
John, Gamma nu au opinii
- în legătură cu genul ăsta de lucruri. - Cum să nu.
Doar că nu i-ai întrebat niciodată.
Gary, spune-i ce ai zis.
Nu, nu-l pune pe Gary în poziţia asta.
Gary are un ochi format.
Spune-i ce-ai zis, Gary, haide.
John are o talie prea largă
pentru acel sacou.
Gary, ne-ai putea lăsa singuri un moment?
E în regulă, Gary.
Mulţumesc.
Trebuie să pui asta pe tine.
Înţeleg că eşti intimidat şi nesigur,
dar avem anumite reguli...
Tu eşti intimidat şi nesigur.
Şi arăţi ridicol în chestia aia.
Da.
Mi-ai zis să accept situaţia, nu?
- Da - Asta şi fac.
Să mergem.
Arăţi grozav. Haide.
Presupun că ţi-ai fi dorit să-ţi fi schimbat hainele, nu?
Nu.
Ştii, dacă ai fi avut interfaţa,
ai fi văzut stele căzătoare.
Două verzi, te rog.
Poftim.
De jos, totul pare aleatoriu, doar o petrecere.
Trebuie să vii aici sus ca să vezi imaginea de ansamblu.
Ei cred că doar le aleg costumele.
Dar fac mai mult decât asta.
Aleg cu cine se întâlnesc.
Pe cine ating.
E amuzant să mă joc de-a Indra câteodată.
Ce e Indra?
Indra e totul.
Sistemul. Conexiunea. Indra a făcut toate astea.
În afară de aia. Aia am făcut-o eu.
Dacă ai fi purtat ce ţi-am trimis,
te-ai fi încadrat perfect în acel tipar.
Sper ca n-am stricat nimic.
Îmi place că mă ţii alertă.
Deci ai făcut 139 de astfel de chestii?
Cred că ţi-e greu să vii cu idei noi.
Asta despre ce e?
Ploaia de foc. E despre libertatea de gravitaţie.
Ştii tu, luna, spaţiul, plutirea.
Şi focul.
Dar ce se întâmplă? Care... care e povestea?
Eşti pe lună, pluteşti,
cazi într-un crater, şi acolo e foc.
Ce?
Şi la sfârşit are loc o orgie.
Asta nu-i o poveste.
Aş avea nevoie de trei albastre ca să rămân singur cu un Sălbatic.
E ceva nestăvilit în ce-l priveşte.
Nu crezi?
Ca şi cum i-ar putea sări ţandăra în orice clipă.
Poate o să-i sară ţandăra pe voi.
Numele lui este John.
Şi e oaspetele meu.
Nu motivul vostru de distracţie.
E Sălbaticul tău?
Da. L-am salvat din Ţinuturile Sălbatice.
Mănâncă mult?
Sincer, da.
Mănâncă.
Mănâncă într-una. Îi place. Nu se mai satură.
De fapt, pentru cineva care mănâncă atât de mult ca el,
te-ai aştepta să fie... Mai gras decât este.
Şi oamenii care l-au rănit pe băiat,
au suferit pentru felul în care l-au tratat.
Dar încă nu era liber,
pentru că demonul trebuia plătit.
Aşa că a venit după mama lui.
- Ce-a făcut băiatul? - Păi, au fugit.
Cu demonul pe urmele lor,
au fugit până au ajuns la marginile regatului.
Au scăpat. Bine.
Ce?
Ce? Zii.
N-aveau scăpare.
Pentru că după acea frontieră,
exista un râu de foc.
Acolo i-a prins.
L-a apucat pe băiat, l-a ridicat deasupra capului...
- Şi l-a aruncat în foc. - Ce?
- Nu. - Ba da.
A ars? A murit?
Aşa au crezut ei.
Dar ceea ce nu ştia demonul,
ceea ce n-avea de unde să ştie nimeni,
era că băiatul... a fost născut în acel foc.
N-avea nici un efect asupra lui.
- N-a murit. - N-a murit.
S-a transformat.
A devenit şi el un demon.
E foarte bună ideea. Nu m-am...
Ce facem?
De ce fac asta?
De ce n-o facem şi noi?
Noi ne ocupăm cu curăţenia.
Acum.
Gelozie. Bigotism. Familie. Modestie.
Egalitate. Toate viciile neamului lor.
Unele dintre ele sunt chiar celebrate în Ţinuturile Sălbatice.
Deci ca un Alpha Plus, trebuie să mă gândesc la...
Condiţionarea lui. Bună, Henry.
Am venit să văd despre ce este vorba.
Imaginează-ţi surpriza mea. Eşti tu, Marx.
Bernard.
John.
Bună petrecere.
- Ar trebui să-l întâlneşti... - Bună, John.
Încântat de cunoştinţă. Numele meu este Henry.
Sunt Directorul Biroului de Stabilitate.
Bine.
Toată lumea a vrut postul.
Şi Bernard l-a vrut, nu-i aşa, Bernard?
Eu n-am zis niciodată că l-aş vrea,
fapt pentru care l-am şi primit probabil.
Nu crezi?
Deci el e şeful tău?
Aşa se pare.
Ce cretin.
Unde te duci?
Acasă.
La naiba.
Stai, ce faci?
Crezi că o să-l las pe tipul ăla
să vorbească aşa cu prietenul meu? E umilitor.
Spunea doar... adevărul.
Adevărul e că te-a zdrobit
ca pe o insectă în faţa tuturor acelor oameni.
Şi tu nu faci nimic?
- Ce-ar trebui să fac? - Ar trebui să-i dai una în faţă.
Aici nu facem aşa ceva.
Ai zis că în locul ăsta
- faci ce ţi se pare bine, nu? - Da.
Bine. Să-ţi spun ceva, Bernard.
Dacă-i strâmbi moaca cretinului,
o să te simţi grozav.
Da?
Ce-ar trebui să fac?
Fă un pumn.
- Ce să fac? - Strânge pumnul. Îţi arăt eu.
Fă-o. Degetul mare în exterior. Bine.
Da. Îndoaie genunchii. Bine.
Nu-i dau direct...
Nu.
Fii atent.
O să-ţi întorci şoldurile...
Şi o să-ţi iei avânt.
Aşa. De acolo vine puterea.
Da.
Bine.
Nu trebuie să faci şi sunetul. Doar...
Da. Bine.
Pe-aproape.
Stai, eu o să fiu bine?
Ce? S-ar putea să te doară puţin mâna.
- Ce dracu, Bernard? - Cât de mult e puţin?
- Tocmai te-a călcat în picioare. - Bine. Scuze. Ştiu.
Ascultă-mă. Cunosc genul ăsta de oameni.
Dacă-l laşi să te trateze ca şi cum n-ai conta,
n-o să contezi niciodată.
- Nu aşa. - Da.
Marx, ce faci?
Ce privelişte.
De ce-ai făcut asta?
John ţi-a zis s-o faci?
El te-a...
Nu, eu am făcut-o. Cred.
Nu e la fel ca în realitate, nu?
Nu.
Vrei să te întorci în...
Nu.
Nici eu.
Dacă am putea rămâne aici...
Ştiu.
Nu putem.
Ştiu.
Poate încă puţin.
E gata.
Ce aştepţi? Fă-o.
Ploaie de foc.
Piatra ce părea insignifiantă
a fost determinantă.
Şi n-ai văzut-o.
N-ai ştiut niciodată cum să pierzi.
Câteodată pur şi simplu n-ai ce face.
Entropia e adevărul absolut.
Materia îşi schimbă starea. Sistemele se descompun.
Societăţile cad. Oamenii mor.
E rândul tău.
Ce crezi că înseamnă?
Că nu mă mai poţi învinge.
Cred că înseamnă că începi să devii din ce în ce mai irelevantă.
Sfârşitul e mai bun ca...
Traducerea şi adaptarea: jarvis
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext