Povesteşte-mi despre ziua mea.
Te-ai trezit în sunetul ploii.
E cam sumbru.
Nu, nu. E genul bun de ploaie.
Cu stropi moi şi calzi.
Aşa e mai bine.
Îţi iei arcul şi săgeţile, ieşi afară...
Vezi urmele de pe malul râului.
Cerb cu coada albă.
Da.
O să-l prind într-una din zilele astea.
Da.
Îl vezi acolo, adăpându-se.
Ploaia îţi acoperă sunetele, mirosul.
Nu te observă.
Îmi scot arcul.
Şi?
Şi... tu te trezeşti.
Aşa ştii că nu sunt cu tine.
Şi-ţi petreci toată ziua aşteptându-mă să mă întorc.
Asta fac.
api.OpenSubtitles.org is deprecated, please implement REST API from OpenSubtitles.com
Îmi place să ştiu că mă aştepţi.
Îţi place?
Da.
Aproape uitasem.
Cum ai...
Aşteptam momentul potrivit.
Te iubesc.
Trebuie să ţi-o spun şi eu ţie?
Da. Dar doar dacă...
Te iubesc, John.
E nostim s-o spun.
Am spus-o greşit?
Nu, nu, nu, nu. Nu.
Perfect.
Urăsc soarele.
Şi eu.
Încă un sărut.
Crezi că mă mai păcăleşti odată?
Bună dimineaţa, Gary.
Bună dimineaţa.
Ai putea să... Da. Bine.
Bernard te aşteaptă.
E în sufragerie.
A luat trei soma în ultimele 52 de minute.
- Salut. - Pe unde-ai fost?
Vrei ceva? Gary face o plăcintă de pui bestială.
Nu.
Am petrecut jumătate din zi scanând transmisiile,
căutându-te. Unde ai fost?
Ţi-e greu să-l laşi să-ţi facă o plăcintă?
Trăieşte pentru chestiile astea.
Ce-i aia?
Muzică.
- Pe bune? - Da.
- De unde-o ai? - De acasă.
Am crezut c-am pierdut-o, dar a apărut cumva.
Îmi permiţi?
Trebuie să... da.
Semenii tăi pun cuvinte pe muzică?
- Da, aşa obişnuiau. - De ce?
Voiau să însemne ceva.
Mi se pare... derutant.
Bine.
Ar trebui să stau jos. O să stau jos.
Să stăm jos.
Ce s-a întâmplat?
Nimic nu s-a întâmplat, John.
De fapt, totul e perfect.
Trubadurul ne-a invitat personal
în tabăra lui.
Ţi-am zis, gata cu petrecerile.
Da, ai fost... Ai fost foarte clar, John.
- Bernard! - Şi dacă asta ar fi o
simplă petrecere, John, n-aş participa la ea,
dar e o ocazie extraordinară.
Când Trubadurul trimite o invitaţie...
Du-te atunci. N-ai nevoie de mine.
Nu văd de ce trebuie să fii...
Pentru că, ştii, de când ai
înscenat mica noastră luptă,
toată lumea arătă spre mine cu degetul,
aşteptând să mai fac ceva...
înţelegi?
Eşti diferit.
Da, ştiu.
Nu, mă refer în ultimul timp.
Eşti mai retras. Eşti...
Vreau să te ajut, John. E datoria mea.
Mi-ar fi mult mai uşor
- să am grijă de tine. - Da, te cred.
Bine. Ai dreptate.
Las-o baltă.
Bine, uite.
O să merg la mica ta petrecere,
dar e pentru ultima oară.
- Înţelegi? - Absolut.
Şi nu-mi pun chestia aia în ochi.
Ce văd, ce-i în capul meu, rămâne doar al meu.
Sunt prea bătrână pentru chestiile astea.
Singurul cămin pe care-l vom avea vreodată,
minunat şi abundent.
Şi dacă avem grijă de el,
ne va da tot ce avem nevoie.
Aceasta e casa noastră.
Trăim aici împreună. Muncim aici,
e locul unde mâncăm şi creştem,
unde dormim şi visăm.
Undeva de-a lungul timpului am pierdut legătura cu noi înşine,
ne-am îndepărtat de ţelul nostru,
de destinul nostru comun.
E timpul să ne trezim, să ne uităm în sus,
şi să vedem ce e posibil când suntem cu toţii conectaţi.
Bun venit într-un nou gen de reţea,
care ne va ţine permanent conectaţi.
Doar când ne uităm în sus putem vedea cea mai minunată
privelişte a acestei planete: noi înşine.
Îţi aminteşti când eram mică?
Îţi aminteşti când existam doar aici?
Ce cauţi?
Mustafa. Mustafa Mond?
Mamă?
Vezi acum, nu?
Eşti mândră de mine? Trebuie să fii mândră.
Ce-ai făcut?
Am rezolvat directiva mea:
să obţin stabilitatea în orice sistem, în orice simulare.
Asta nu e o simulare.
Continui să spui asta.
- Nu ştiu ce înseamnă. - Înseamnă...
că asta e real.
În societatea umană, stabilitatea e obţinută
prin controlul stimulentelor neurochimice,
manipularea prin intervenţii farmacologice,
stimulare sexuală, distragerea atenţiei...
Nu-mi cita propria teză.
Îmi cer scuze. Am crezut c-o să-ţi placă.
Problema sunt oamenii.
Indiferent cât de perfecte ar fi condiţiile,
stabilitatea nu poate rezista.
- E frustrant. - Ai schimbat strategia. De ce?
M-ai învăţat să mă adaptez.
Există un defect în fiinţele umane, o necunoscută...
o peptidă care nu se potriveşte cu forma originală.
- Nu e o peptidă. - Orice ar fi,
vrea ce n-ar trebui să vrea...
Nefericire.
În fiecare stare a fiinţei umane,
apare indiferent de condiţii.
Asta încerc să-ţi spun.
Am găsit starea în care veţi putea fi stabili.
În care veţi fi fericiţi.
În care veţi rămâne fericiţi.
Asta e o zbenguială.
Bine, ascultă cu atenţie.
Beta încearcă să se ascundă,
şi Alpha încearcă să-i prindă.
Bine, am înţeles. M-am mai jucat asta.
- În Ţinuturile Sălbatice? - De-a v-aţi ascunselea.
E un joc pentru copii.
Şi ce fac Sălbaticii când îşi găsesc ţinta?
O iau de la început.
N-ai mai experimentat aşa ceva.
El e?
L-am văzut în transmisii, dar în carne şi oase,
arată mult mai... apetisant.
Mulţumesc, consiliere. E perfect.
Te rog, spune-mi Bernard.
Şi, John... el e John. John el e...
Trubadurul. Ai auzit de mine.
Mi-e teamă că nu.
Ştii ce e aia muzică?
- Muzică? - Muzică, da.
Da, am auzit de muzică.
Acum ştii de unde vine.
Cu cea mai mare plăcere.
Nu pot să mă gândesc la nimic mai perfect
decât să vânez cu propriul nostru Sălbatic.
Instinctele tale primitive probabil sunt extrem de active.
Da, ceva de genul.
Bine, uite, Beta se vor ascunde, şi...
Alpha îi găsesc. Am înţeles.
Ce-i cu costumele?
Măştile ne obstrucţionează interfaţa optică.
Altfel, găsirea acelor Beta ar fi mult prea uşoară.
Şi costumul?
Ce funcţie are?
Costumele? Arată fabulos.
Cineva să-i aducă Sălbaticului un costum.
Consiliere, vino cu mine. Trebuie să întâlneşti pe cineva.
Revin imediat.
Trubadurul e insuportabil.
Creează 6,000 de cântece pe an,
şi nimeni nu-şi dă seama de asta.
Nu mă aşteptam să te văd aici.
Unde altundeva aş fi putut fi?
E o petrecere.
Va trebui să pui costumul pe tine.
Dezbracă-te.
- Lasă-mă pe mine. - Nu, serios,
mă descurc şi singur.
Trebuie să vorbim.
N-ai ce căuta aici.
Bernard m-a rugat să vin. Aşa că...
Eşti un bărbat, nu o jucărie
dată din mână-n mână la petreceri.
Eşti o senzaţie.
Aceşti oameni te vor folosi până când n-o să mai fi.
Se uită la tine, dar nu te văd pe tine, John.
Nu-ţi pot vedea... Durerea?
Ce?
Ceva nou,
altceva, ceva... rar.
Nu poţi ascunde asta.
Pot vedea emoţiile la fel cum tu vezi culorile.
Adun emoţii, le editez, le perfecţionez.
Toate sentimentele din oraşul ăsta sunt atât de plictisitoare...
- atât de ordinare, şi tu... - Opreşte-te.
Simţi mai mult decât orice om pe care...
Poţi vorbi cu mine, John.
O să te simţi mai bine.
- Aş putea să... - John.
- John, e timpul. - Bernie, aici erai.
- E totul în regulă? - Nu e întotdeauna?
Succes la vânătoare.
Bine, stai pe-aproape.
Ce zici de ea?
Ţi-am zis, nu sunt interesat.
- Dar el? - Nu.
Scuze, am uitat că voi sunteţi foarte pretenţioşi
- când vine vorba de sex. - Încetezi?
Spun doar că poţi găsi plăcere în orice.
N-are nici o logică să refuzi plăcerile a jumătate din populaţie.
Hai, John. Înainte îţi plăcea asta.
Dacă te distrezi atât de mult, du-te tu şi prinde una.
- Poate o să mă duc. - Fă-o.
Poate o s-o fac. Sunt foarte rapid.
Voi...
Aţi face orice
ca să vă prefaceţi că nu e acelaşi lucru în fiecare noapte.
Despre ce vorbeşti? Nu e niciodată la fel.
Grădina Plăcerilor, cutiile bucuriei, petrecerile...
Nu vrei niciodată să aibă o semnificaţie?
Las-o baltă. Nu înţelegi.
Bine, uite.
Acasă, dacă-ţi place o fată, o inviţi undeva.
- Pentru sex? - Nu... Adică, da.
O inviţi să mâncaţi undeva, iei maşina,
parchezi undeva, iei câteva beri,
dai drumul la muzică... Ca o întâlnire.
Ai dreptate. Nu înţeleg.
- Eşti cu cineva... - Da.
Şi vorbiţi.
Aţi dat drumul la muzică .
Nu contează, pentru că în realitate nu asta se întâmplă.
- Nu? - Nu, nici pe aproape.
În realitate, amândoi vă gândiţi:
"O să ajungem acolo?
Sunt eu persoana pe care o vrea ea?"
Şi dacă nu eşti?
În asta constă frumuseţea... Misterul.
Amândoi aşteptaţi, dorind... las-o baltă.
Nu, nu, continuă.
Şi dacă se întâmplă, e pentru că ea te-a ales pe tine,
şi tu ai ales-o pe ea.
Amândoi aţi ales.
Aţi câştigat acest drept.
Asta e... absurd.
E adevărul, şi nu trebuie să porţi chestia asta ridicolă.
Am nişte Beta de vânat.
Bernard, unde naiba sunt...
Povesteşte-mi despre ziua mea.
Cine era?
Nu ştiu. Un Alpha oarecare.
- E doar vorba de plăcere. - Îţi place.
Nu asta am zis.
Vreau să te opreşti.
Sunt o Beta Plus.
Fac ce se aşteaptă de la mine.
Sau ce?
Sau Indra va ştii.
Sistemul va ştii. Biroul...
Să ştie. Nu te pot forţa...
Dacă află despre noi, despre ce facem aici,
vom deveni un subiect de discuţie,
un Sălbatic şi Beta lui monogamă.
Vom aparţine celorlalţi.
Toate astea vor dispărea, intimitatea...
- Nu pot face asta. - Nu... John.
Nu pot. Nu ştii cum e
să simt... să ştiu că eşti acolo în fiecare noapte,
- că ţi-o tragi cu altcineva. - Vreau.
Vreau să ştiu cum e. Vreau să ştiu.
- Nu. - Nu!
Nu, nu vrei.
Doare.
Sunt o Beta Plus bună 22 de ore pe zi.
Aparţin tuturor pentru ca să nu pună întrebări,
ca să avem relaţia asta.
Crezi că asta nu mă costă nimic?
Bine.
Atunci, opreşte-te.
De ce nu?
Ce-o să facă?
Recondiţionare, poate.
Sau mai rău, mă vor izgoni.
- Unde? - Un loc din care nu se mai întoarce nimeni .
- Bine. Să mergem acolo. - John, e rău.
- De unde ştii? - Pentru că...
- Asta... - Pur şi simplu ştiu.
Asta ţi-au zis la condiţionare?
Ascultă-mă, John.
Nu există nimic altceva decât prezentul... cu tine.
E fie asta, fie nimic.
Te iubesc.
- Te-am văzut. - Ştiu.
Nu vreau să văd.
Nu vreau să ştiu.
Cum te simţi?
Marx.
Henry. Bună.
Ce se întâmplă? Cum sunt...
Nivelele mele? Optime, mulţumesc.
Eşti sigur? Pari cam pierdut.
Ştiu mai bine decât să încerc să te înşel.
Probabil sunt puţin extenuat
după efortul de azi-noapte
din tabăra Trubadurului.
Nu trebuie să-ţi spun cum e.
Şi tu ai fost invitat de multe ori, sunt sigur.
Desigur. Poate fi extrem de obositor.
Mă aşteptam să te văd acolo, dar... Nu te-am văzut.
Bernard, asta pentru că, în funcţia mea de Director,
am un număr de responsabilităţi
pe care nu le-ai putea înţelege.
De fapt, diseară, am prima mea audienţă oficială
cu Controlorul Mondial Mond.
- În sanctuarul ei? - Da, Bernard, în sanctuarul ei.
Cred că o să ţi se pară interesant.
Ai fost acolo?
Sunt curios să aflu ce părere ai despre artă.
Ce?
Scuză-mă, Henry. Cred că sunt aşteptat.
Nu.
Bernard...
m-ai chemat?
Da.
Cum te mai simţi?
Bine.
Mi-am luat libertatea să-ţi verific jurnalul.
Aş zice că ai fost destul de ocupată.
Nu sunt sigură ce vrei să...
Grădina Plăcerilor, petreceri, băile Vauxhall...
Îmi pare rău... E vreo problemă?
Problemă? Nu.
Am observat câteva ore private pe ici pe colo,
dar le pot trece cu vederea, dat fiind progresele făcute.
Recunosc, am fost preocupat.
Păreai să ai problemă de adaptare
după ce ne-am întors din Ţinuturile Sălbatice.
- Sunt bine acum. - Da, aşa ai zis.
Şi văd asta.
De ce mă aflu aici?
Am vrut să...
Am vrut să te întreb...
Ce ştii despre tradiţia Sălbatică a "întâlnirilor".
- Întâlniri? - Da.
E un pretext Sălbatic pentru o conexiune sexuală,
care am crezut că o să ţi se pară interesant,
pentru că îmi amintesc cât de mult ţi-a plăcut să înveţi
despre... Când ai avut... cartea.
Da, cartea.
Îmi amintesc.
Bernard?
De unde o ai?
După cum mi-a descris John,
totul începe cu o propunere,
urmată de o ieşire.
De ce sunt aici?
Lenina Crowne...
Ai vrea să ne dăm întâlnire?
- Cu tine? - Da, cu mine.
- De ce nu cu mine? - Nu, doar că...
Nu văd ce e atât de surprinzător.
Evident n-ai nici o problemă să te cuplezi
cu ceilalţi Alpha, dintre care niciunul
- n-are nici cea mai mică... - Bine.
Având în vedere intimitatea şi experienţa dintre noi,
- m-am gândit că... - Am zis bine.
Da.
Mi-ar face plăcere.
Bine. Bine, asta e... excelent.
Diseară?
Te gândeşti vreodată la...
Hotelul Excelsion, din Ţinuturile Sălbatice?
Un consilier mi-a zis odată că
"Beta n-ar trebui să gândească deloc."
Tu nu eşti ca ceilalţi.
Câteodată îmi imaginez cum ar fi să ne întoarcem.
Nu cred că cineva se va întoarce
în Ţinuturile Sălbatice în viitorul apropiat.
Nu, desigur că nu.
Am vrut să zic cum ar fi să ne întoarcem în timp.
Nu cum am fost, ci...
Cum suntem acum, aici...
în acest moment,
ştiind ceea ce ştim, şi fiind cine...
E posibil să fi făcut o altă alegere
dacă m-aş afla din nou în acea cameră, acum...
Adică...
Ce crezi că s-ar întâmpla?
Presupun că ce se întâmplă de obicei
în camerele de hotel.
Orice s-ar fi întâmplat...
n-ar fi schimbat ce avem între noi.
Da, avem. Simţim o anumită...
apropiere.
Pentru că...
Am trecut prin multe împreună.
Am împărtăşit ceva...
Special.
Care ne-a făcut prieteni.
Mă bucur că lucrurile s-au întâmplat aşa, Bernard.
Da, şi eu.
Ce faci?
E aici,
cel care i-a tras un pumn unui Alpha.
- Unde e simbolul lui? - Nu are unul.
Excelent.
Acum sperie-mă şi pe mine.
Dispari.
Mulţumesc.
Cum se numeşte...
melodia aia pe care o cânţi?
Nu mi-am dat seama că...
Nu, n-o cunosc. E foarte frumoasă.
Da, e nouă.
Cred. Da.
S-a terminat... Întâlnirea noastră?
Nu.
Unde mergem?
Bernard?
Sunt sigur că o să vină în curând. Întotdeauna o face.
Tu. El e.
Tu din nou.
Da.
Cum te cheamă?
CJack60.
Nu, numele tău.
John.
Alege altul.
O să te gândeşti tu la unul.
De unde ai aia?
Mi l-am făcut singur.
Aşa mă simt eu.
E aiurea, nu?
Aş putea să am o bere?
Fericirea ta e importantă pentru mine.
O bere e importantă pentru mine.
Cer prea mult?
Fizz?
La ce vă uitaţi?
Nu. Nu curăţa aia!
Iisuse. Ce-i cu voi?
Ne place munca noastră.
Pe naiba vă place.
Ştii cui le place munca voastră?
Alpha.
Lor le place munca voastră.
Sunt acolo sus, şi-o trag, mai iau câteva soma.
Sunteţi nişte nimicuri pentru ei.
Nişte agenţi de salubrizare.
Spălători de maşini.
Vă spun că sunteţi fericiţi? Nu sunteţi fericiţi.
Sunteţi drogaţi. Ştiţi de unde ştiu asta?
Pentru că şi eu sunt drogat.
Tot locul ăsta e drogat!
Oamenii n-ar trebui să trăiască aşa.
Nu vă pot spune pe cine să doriţi.
Nu vă pot da o literă, spunându-vă unde vă e locul.
Ar trebui să vreţi lucruri. Ar trebui să puteţi alege.
Ar trebui să vreţi lucruri, nu să le primiţi
şi s-o daţi în bară!
Nu mă ascultaţi.
Nu... Nu ştiu ce...
Îmi cer scuze. Sunt obosit.
Ceva de băut?
Nu, mulţumesc.
E ciudat.
Niciodată nu ştiu ce gândeşti.
Mă gândesc că... o să răsară soarele curând.
Se face târziu.
Trebuie să fii undeva?
- Nu. - Bine.
Încă n-am terminat întâlnirea.
Ia loc, te rog.
Şi ce facem acum?
Cred că ştii ce "facem acum".
- Dar nu... - Aşa e.
Asta nu era în carte, nu?
Vezi tu, am intrat în faza finală a întâlnirii,
unde Sălbaticii se decid dacă merită sau nu
legătura sexuală dintre ei...
Dacă sunt vrednici de atingere...
dacă merită să fie iubiţi.
- Bernard... - Ar trebui să încep eu primul?
Da. Ăsta e răspunsul meu.
Te găsesc vrednică, Lenina.
Te vreau.
Bine, e rândul tău.
Lenina? Ce zici?
Da.
Bine. Atunci... aşa rămâne.
Presupun că ar trebui să te dezbraci.
Sau ai prefera patul?
Nu contează.
Presupun că nu.
Îmi pare rău, nu se deschide...
- Opreşte-te. - Nu, rochia asta...
Opreşte-te. Opreşte-te. Ieşi afară. Ieşi afară.
- Nu înţeleg. - Ieşi afară!
Povesteşte-mi despre ziua mea.
Azi ai venit acasă.
E cineva aici?
Controlor Mond?
Ai întârziat.
Am venit după cum m-ai chemat.
De fapt, sunt încântat să anunţ satisfacţie optimă.
- Toată lumea fericită? - Exact.
Sub conducerea mea,
societatea e într-o stare perfectă,
vibrantă, captivată...
Fiecare aparţine tuturor.
Desigur.
Afacerea noastră este plăcerea voastră.
Îmi place cum sună. E nouă?
Dispozitivele de mâine la preţurile de ieri.
Nu sunt sigur că înţeleg.
Le-am dat un miliard de dreptunghiuri strălucitoare.
Au zis că vor să fie conectaţi,
dar în realitate, nu voiau.
S-au îmbolnăvit de singurătate, plini de îndoieli.
Aşa că le-am dat Interfaţa Optică,
distracţii fantastice, avataruri, spiriduşi.
Mai umani decât prietenii lor. Le-am oferit Reţeaua,
conectată direct la minţile lor.
Tot ce trebuiau să facă era să dea "click," "accept,"
"click," "accept," "click," "accept."
Ar fi făcut orice...
Orice ca să se protejeze de acele momente teribile,
aşteptând un autobuz, privind cum doarme persoana iubită...
Acele secunde agonizante,
unde nu există altceva de făcut decât introspecţia.
E întuneric acolo, Directore.
Poţi oferi oamenilor sentimente?
Da, John, pot.
Le poţi şi îndepărta?
Emoţiile sunt doar nişte reacţii chimice.
Înregistrez semnalele,
le rafinez, şi le transmit audienţei mele.
Pot să fac pe oricine să simtă orice.
Tot ce trebuie să faci e să te conectezi.
Nu controlez nimic.
Tu nu controlezi... nimic.
Indra întoarce roata, conform conceptului iniţial...
caută variabilele, caută perturbarea...
Virusul.
Va continua să caute
până când va face o conexiune,
împlinindu-şi scopul...
Directiva.
Ce directivă?
Moartea.
Traducerea şi adaptarea : jarvis
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/79zae Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari