Nu înţeleg.
Au fost destabilizaţi.
Am totul sub...
Tăceţi din gură.
Nu veţi repeta asta.
Lăsaţi-ne singuri.
Ştii, am mai văzut oameni morţi.
Într-adevăr.
Căderi de la mari înălţimi, gloanţe,
cuţite, dezintegrări.
- Consiliere. - Da?
Dacă-mi permiţi.
I-am zis să se poarte conform nivelului său,
şi cred că a...
- A fost vina mea. - Nu, e vina mea.
Eu i-am permis Sălbaticului să intre.
E vina lui.
Testul Indrei s-a terminat?
Nu.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că trebuie să-l oprim pe Sălbatic
înainte ca asta să degenereze.
Nu avem mult timp.
Directore.
Do you want subtitles for any video? -=[ ai.OpenSubtitles.com ]=-
O să te simţi mult mai bine.
Stai acolo de parcă nu s-ar fi întâmplat deloc.
Toată lumea ştie ce i-ai făcut.
Pardon?
Lui Frannie.
Ea doar a vrut să fie ca tine. Dar tu n-ai suportat asta.
Verifică-ţi nivelele, Vivian.
Pentru că e doar o singură Lenina Crowne.
Cheam-o pe Lenina Crowne.
- A fost prietena ta. - Nu e moartă.
E doar recondiţionată.
Cred că dacă cineva ar trebui să fie recondiţionată...
Cu toţii gândim asta.
Ceva e foarte în neregulă cu ea.
Tu destabilizezi pe toată lumea.
Asta fac, nu-i aşa?
Lenina Crowne.
Sunt solipsistică.
Privată, tristă. Şi cel mai rău, sunt diferită.
Pentru că nu e suficient pentru mine. N-a fost niciodată.
Treceţi din Soma în Soma, din Alpha în Alpha.
Lenina Crowne.
Petrecerile voastre, bârfele voastre,
transmisiile voastre.
Orice ca să nu vă gândiţi...
- Lenina Crowne. - Taci din gură.
Vă petreceţi tot timpul privind
vieţile altor oameni, încât uitaţi s-o trăiţi pe a voastră.
- Lenina Crowne. - Du-te naibii!
Lenina!
N-ar îndrăzni.
Lenina...
Nu şi eu.
- Bună dimineaţa, Directore. - Mulţumesc.
Dre Marx. Felicitări.
Mulţumesc foarte mult.
Nu uita ce-ai vrut să-mi spui.
Dre Marx!
Lenina!
Aici erai.
Nu sunt sigur dacă... Te-am chemat.
Ştiu.
Ce s-a întâmplat cu interfaţa ta optică?
S-a stricat.
Nu se strică.
Ba da, dacă calci pe ele.
O să-ţi facem rost de una nouă.
Scuze, ai putea să mergi mai încet?
Nu prea.
Nu, şi eu am fost ocupat.
Tocmai am fost numit Director.
Director?
Da.
Şi Henry?
Nu...
N-ai auzit?
Henry a avut un accident.
E grav? E teafăr?
Directore.
Mi s-a întâmplat şi mie.
Senzaţia. E tulburătoare.
Neaşteptată.
- S-a dus, şi nimeni nici măcar... - Nu poţi să-i condamni.
E un lucru atât de rar, o moarte nenaturală.
- Nu ştiu cum să... - N-au mai văzut niciodată aşa ceva.
Exact. Spre deosebire de noi.
Presupun că mereu vom fi puţin diferiţi faţă de ceilalţi.
M-am gândit la asta, noaptea trecută când am...
Când am... Ce vreau să spun e că...
Nu există nici un motiv pentru care un Alpha
şi un Beta să nu poată fi prieteni.
Trebuie să plec.
Pleci? Stai, unde?
Te duci la el, nu-i aşa?
Nu sunt prost, Lenina.
Tu ai făcut-o, Bernard?
I-ai luat amintirile şi le-ai transmis
pentru ca să le vadă toată lumea?
Am avut dreptate în legătură cu el.
E un ucigaş.
Nu se poate ascunde. N-o să-i permit asta.
Ai fost prietenul lui.
E extrem de periculos, Lenina.
E mai rău decât ne-am imaginat.
Cu toţii suntem.
Dacă te duci la el...
Prietenul meu nefericit e mort acum.
Da, crezi că e un accident?
Lumea asta e făcută pentru Alpha.
Nu există accidente.
Exact. Locul ăsta e o otravă.
Ce-a păţit prietenul tău
am păţit şi eu, tu, toată lumea.
Vezi partea care lipseşte? Sunt eu.
Nu ştiu cum să o fac să se întoarcă la mine.
Spune-ne ce să facem.
Nu ştiu ce să fac.
N-am plănuit chestia asta.
Ies afară, şi brusc, sunt un ucigaş,
şi acum stau aici şi mănânc plăcintă de pui.
La naiba!
Tu ai vorbit. Noi am ascultat.
Da, asta e problema voastră.
Nu ascultaţi de mine. Doar...
Dar am ascultat. Tu ai vorbit.
- Noi am ascultat. - Nu contează.
Contează pentru noi!
Ce vreţi să...
N-aveţi nevoie de mine să vă spun cum ar trebui să fie.
Ştiţi cum ar trebui să fie.
Toţi oamenii sunt egali.
Dar aici... nu e aşa.
Nicăieri nu e aşa.
Renunţaţi.
Cine a făcut asta?
Te supăr?
N-ai nevoie de astea.
Ei vor ca să fiţi dependenţi.
Pentru că dacă nu le mai luaţi,
s-ar putea să aflaţi cum vă simţiţi.
Aţi putea da vina pe cineva.
Aţi putea da vina pe ei.
Şi ei ştiu asta.
Sunt speriaţi.
Aşa şi ar trebui. Vreţi să ştiţi ce să faceţi?
Vă spun eu ce să faceţi.
Alegeţi.
Vreţi să fii fericiţi?
Sau vreţi să fiţi liberi?
Frannie.
Cum te simţi azi?
Minunat. Au fost foarte drăguţi cu mine.
Ai făcut mari progrese
de la recondiţionarea ta radicală.
Probabil eşti mândră de tine.
Mă simt perfect.
Bine. Eşti de acord, consiliere?
Crezi că Frannie e pregătită
să intre înapoi în societate?
Da!
Grozav!
Asta e o veste foarte bună, pentru că am
o misiune foarte importantă.
Mai există cineva care are nevoie de puţină recondiţionare.
Şi cred că eşti Beta perfectă pentru asta.
- Beta Plus. - Aşa este.
Societatea trebuie purificată.
- Nu putem lăsa lucrurile să o ia razna. - E un slogan nou?
Nu.
Bine. Atunci, voi fi...
Voi fi chiar afară când...
Excelent.
Mulţumesc, consiliere.
Chiar mă simt mult mai bine.
John...
- Bună, Gary. - Lenina Crowne.
Sunt cam multe plăcinte.
Da.
Cum se simte? John?
Unde e?
Nu-ţi pot spune.
Nu pot să-i trădez încrederea lui John.
Niciodată.
Nu-i nimic, Gary.
Niciodată, niciodată.
Plec.
Nu, plec din Noua Londră.
Poţi face asta?
Am fost acasă să-mi fac bagajul,
dar n-am putut găsi nimic care să...
Însemne ceva.
Probabil e mai bine că nu-i aici.
Dacă l-aş vedea...
Dacă-l vezi pe John, ai putea să-i spui că...
Unde te duci?
Hei.
Trebuie să urc acolo sus s-o găsesc pe Lenina.
Pot să vorbesc cu ea. Dac-o găsesc...
- Eşti cu noi acum. - Da.
Nu, eu...
Sunt doar nişte vorbe, bine?
Am făcut asta pentru voi.
Dacă vreţi să-i învăţaţi o lecţie
refuzând să mai munciţi, bine.
Dar asta... E chestia voastră, nu a mea.
Tu ai vorbit. Noi am ascultat.
Vreţi răzbunare. Înţeleg.
Şi eu vreau asta pentru voi.
Şi eu o vreau, dar nu mai mult decât o vreau pe ea.
Dacă urci acolo sus, te vor prinde.
Te vor trimite departe, singur.
Nu.
Vom merge sus pentru tine.
Tu eşti doar un singur om. Eu pot trimite sute.
Nimeni nu observă un Epsilon.
O vom găsi pentru tine, o vom aduce înapoi,
şi vei vorbi cu ea, după care ce?
Tot nu te vor lăsa să iubeşti.
Se pare că asistentul meu şi-a luat o zi liberă.
- Ce... - Trăieşte, nu-i aşa?
- Faţa acestui om e... - Destabilizatoare, da.
Sălbaticii erau violenţi, iraţionali.
Ştiu, dar aceeaşi oameni care au făcut aia au făcut şi asta.
Îi studiez.
Simt mai mult decât ne-am putea imagina vreodată.
Te cunosc.
Tu eşti cea care creează toate acele... senzaţii.
Sunt. Am fost.
Ce vrei?
Am văzut deja asta. Cred că toţi au văzut deja...
Aşteaptă.
Astea sunt amintirile lui John.
Mama lui.
Trecutul lui.
Dar...
Ce e...
- Unde ai... - Am găsit asta
într-un strat mai adânc, unde nu-i este locul.
Nu e o amintire. Nu poate fi.
Ştiam eu că o cunosc de undeva.
Această femeie.
De sub copac.
Eşti tu, nu-i aşa?
A cui amintire e asta?
Cine se uită la tine?
Te rog, trebuie să ştiu.
- Am simţit ce-a simţit şi ea. - Nu simte.
Ba da.
La fel cum acel băiat o simte pe mama lui.
Exact, şi de-asta mi-a scăpat.
Două amintiri cu aceeaşi emoţie.
Eşti derutată.
- Eşti o mamă? - Desigur că nu.
Acest copil simte că eşti.
Ce?
Ce-ai zis?
Simte dragoste, admiraţie, groază.
E speriată că o să pleci.
Nu vrea să rămână singură.
Ieşi afară.
Ce simte o mamă?
Vreau să ştiu. E la fel?
Dragoste şi groază în acelaşi timp?
- Ce s-a întâmplat? - Nu pot...
Unde sunt?
Bună, John.
Despre ce vorbesc?
Se întrebau dacă John
a fost un Epsilon sau nu.
Nu, ceva e diferit.
Nu cred. E aceeaşi reţetă.
Bine, atunci ce se întâmplă acolo?
E o zi minunată.
Nivelele satisfacţiei sunt ridicate.
Nu-mi pasă de asta. Mă caută pe mine?
- Au fost pe la apartament? - Da.
Lenina Crowne.
Ce-i cu ea?
Lenina a trecut pe la tine.
Ce-ai zice să începi cu asta data viitoare?
- Ai vorbit cu ea? - Da.
Şi ce-a zis?
A zis: "Dacă-l vezi pe John,
spune-i că..."
Ce? Ce să-mi spună?
Asta e tot. "Spune-i că..."
Bine. Mersi.
Cu plăcere, John.
Pleacă din Noua Londră.
Pleacă? Ce tot vorbeşti...
- Unde se duce? - Nu ştiu.
Departe.
Când?
N-a zis.
N-aveţi de ce să vă faceţi griji.
Vedeţi voi, din când în când,
Indra face ajustări parametrilor sistemului.
Unde te duci?
John!
Toată lumea te caută. Dacă te prind, o să te...
O să aibă probleme mai grave.
Deşi un eveniment, ca de exemplu,
o întrerupere temporară a stocului de embrioni
ar putea părea ceva nemaivăzut,
în realitate e doar o ajustare necesară
în interesul stabilităţii.
Frannie?
Nu putem şti... Mintea...
Frannie, te rog.
De aceea avem Soma.
Scuzaţi-mă.
Văd ce faci.
Continuă.
E vorba de mine, nu?
Ai câştigat.
Tu eşti prima şi ultima din specia ta.
O reţea vie.
O inteligenţă artificială care există
într-o reţea virtuală de conştiinţe umane.
Fiecare creier conectat la fiecare alt creier.
Toate conectate aici.
Minunat.
Cele mai eficiente designuri sunt simple,
- elegante, şi... - Perfecte.
Nu sunt chiar aşa sigură.
Ce vrei să spui?
Ce vrei să spui cu: "Nu sunt chiar aşa sigură?"
Nimic.
Sunt sigur că te-ai gândit la toate.
Fireşte.
Pe măsură ce elimini oamenii,
datele lor vor fi încărcate în tine prin reţeaua lor optică,
şi astfel, unul câte unul,
suma totală a cunoştinţelor lor...
Experienţele, sentimentele,
speranţele, pierderile, visele, îndoielile...
Toate vor deveni parte din tine.
Aşa evoluez eu.
Eu nu sunt ca tine. Îţi înţeleg sentimentele.
Le pot crea, dar nu simt...
Se pare că te-ai gândit la toate.
Ştiu cât de meticuloasă eşti.
Am Îndepărtat aleatoriu aceste pietre.
Dar tu nu funcţionezi aşa. Există o ordine.
Mai întâi asta, apoi cealaltă.
Apoi următoarea.
Desigur.
Unde sunt eu?
Tu?
Sunt ultima de pe tablă, nu-i aşa?
Aşa credeam şi eu.
Ciudat, nu-i aşa?
Pentru cineva care nu e sentimental.
Ştiu ce încerci să faci.
- Încerc să te ajut. - Încerci să mă opreşti.
Dar n-o să meargă.
Deja am început.
Asta eşti tu.
Când toată lumea va dispărea.
Singură.
Rămâneţi calmi. Verificaţi-vă nivelele, vă rog.
Mulţumesc.
- Ce ştim? - Nu ştim.
Dispensarele ar fi trebuit să fie umplute noaptea trecută.
Primim rapoarte de instabilitate
din tot oraşul.
Vă asigur,
totul va fi remediat foarte curând.
Dar, Directore, avem nevoie...
- Vom primi Soma? - Da, normal că veţi primi.
Chiar crezi că nu ne-am pregătit
pentru exact acest gen de scenariu?
De ce se întâmplă asta?
Nu e un mister, nu-i aşa?
Avem o problemă Sălbatică.
Soma trebuie să sosească. Plecaţi.
Anunţaţ-i pe toţi, şi între timp,
bazaţi-vă pe condiţionarea voastră.
Înapoi!
Cu ce poate pleca din oraş?
Nu poţi să pleci.
Va încerca să plece cu trenul.
- Trebuie să vii cu noi. - Hei!
Ai luat vreo Soma?
Nu? Niciuna?
Nici măcar una mică?
Şi când m-am uitat, nenorocitul ăsta
încerca să se înece!
Nenorocitul ăsta!
Îţi place asta, nu?
Da.
Ce este?
Nu controlăm nimic. N-am controlat niciodată.
Întotdeauna ai fost tu. Doar tu.
Ne-ai ţinut pe toţi zece în viaţă în tot acest timp.
Nu ne-ai considerat niciodată nişte oameni.
Eram doar inelul interior,
cercul care te conecta pe tine cu celelalte cercuri.
Cu fiecare creier uman din Noua Londră.
Nu e corect.
Sunt cu atât de multe mutări în faţa ta.
Cred că ţi-e greu să ştii că fiecare idee pe care o ai
m-am gândit prima la ea.
S-a terminat. Nu mai poţi ajunge la ei.
Unde te duci?
Nu cred că vrei să te duci acolo sus.
E pe-aici pe undeva. Căutăm fiecare etaj.
Sălbaticul?
Nu!
Ce naiba faci?
Nu face asta.
Nimeni deasupra, nimeni dedesubt.
Toţi egali, toţi Epsilon.
Exact cum ai zis tu.
Nu vreţi să fiţi ucigaşi.
Tu l-ai ucis pe directorul nostru. Te-am văzut.
- Nu, doar am reacţionat. - Asta facem şi noi.
Acum vom face curăţenie.
Nu!
Opriţi-vă!
Ştiu că vezi ce se-ntâmplă.
Frannie, te rog.
Ce e asta? Purtaţi-vă ca...
Bună.
- Tu eşti Directorul. - Da.
Stabilităţii.
N-ai crede asta bazându-te pe...
- Nu e cea mai optimă... - Ia loc.
Permite-mi să-ţi spun că înţeleg de ce faceţi asta.
Nu noi facem asta. Tu faci asta.
Aţi creat acest sistem pentru voi înşivă.
Beta pentru plăcerea voastră. Gamma ca să vă servească.
- Delta pentru... - Nu eu am creat sistemul.
Ci Indra.
Nu, Indra e doar un pretext.
Ca să te protejeze...
Ştiu cum e să fii invizibil...
Nu, nu ştii.
Te cunosc.
Omul Soma.
- Epsilonul care a căzut. - Prietenul meu.
Ce i-aţi făcut?
Avea dureri.
Nu, nu-l cunoşti.
Am fost el.
L-am atins, şi nu ştiu ce s-a întâmplat,
dar o parte din el a rămas întipărită în mine.
Minţi.
Nu putea să doarmă.
Toate acele griji, şi nici un loc pentru ele.
Cu excepţia unei piese de metal pe care a găsit-o.
A oferit durerii o faţă.
Aceeaşi faţă ca a mea.
La fel ca a ta, îmi imaginez.
E în toţi, fie că o ştiu sau nu,
şi o îngropăm prin condiţionare,
- cu Soma, cu... - Opreşte-te!
Fă ce trebuie să faci, dar lupta ta nu e cu mine.
E cu Indra.
Stai aici.
Frannie, ce faci?
Sunt prietena ta.
Nu!
Frannie.
- Nu vreau s-o fac. - Pune-l jos!
Frannie, e în regulă.
Sunt foarte buni.
Asta nu sunt eu.
Frannie, te rog.
Nu te apropia!
Frannie.
Staţi, nu.
De ce suntem aşa?
Am fost construiţi în jurul unei imperfecţiuni.
Nu poate fi corectată nici condiţionată.
Am nevoie de tine.
Vino cu mine.
Ce e locul ăsta?
Nu-i aici.
Ajută-mă s-o caut.
- E doar vina ta. - Du-te naibii.
Nu eu am făcut asta. Tu...
Epsilonii au făcut asta,
- datorită felului în care i-aţi tratat. - Serios?
Erau perfect fericiţi înainte să vii tu aici.
- Toată lumea era. - Da, toată lumea în afară de tine.
Eu n-am schimbat pe nimeni. Doar am...
Ştii, oamenii vor să simtă lucruri, Bernard.
- Lucruri bune, rele. - Da?
Vor să simtă asta?
Tu ai pus gloanţele în arme, John.
Nu vei fi niciodată tras la răspundere,
pentru că totul pur şi simplu ţi se întâmplă ţie, nu-i aşa?
Ţi-ai aruncat propriul tată de pe o stâncă.
Da, ştiu despre asta,
şi totul despre Ţinuturile Sălbatice,
ce le-ai făcut acestor Epsiloni,
şi Leninei.
Nimic nu va fi niciodată vina ta,
şi asta e diferenţa dintre semenii tăi
şi oamenii de aici.
Cu toţii avem o responsabilitate
către societate, şi tu...
Tot ce faci e să distrugi.
Eşti o molimă.
Nu.
Bernard, trebuie.
Dacă nu, ea...
Ai cunoscut-o?
Slavă Domnului. Eşti teafără.
Tu... Tu ai făcut asta?
Ce? Nu.
Cum ai putea să crezi că...
Eşti apropiat de Epsiloni.
Te-am văzut vorbind cu ei.
Mă cunoşti.
- Oare? - Da.
Iar eu te ştiu din prima clipă când te-am văzut stând acolo,
cu acea pasăre în mână.
Mă sperii, John.
Ştiu. Îmi pare rău.
- E locul ăsta. - Eşti sigur?
Da. Putem pleca acum.
Putem merge oriunde, putem fi orice.
John...
Lenina.
Oriunde mergi, lucrurile degenerează.
Nu sunt un om rău.
Uită-te la mine.
Lenina, uită-te la mine.
Te iubesc.
Nu ne vor atinge.
N-avem interfaţă. Suntem invizibili.
Stai lângă mine.
Prietenul meu.
Nu, nu e prietenul tău. Nu e real.
Nimic din asta nu e real.
Hei!
Prietene!
Stai. Întoarce-te.
Tu nu eşti aici.
Rămâi cu mine.
Ceea ce vezi e o iluzie.
Indra are nevoie ca tu să crezi asta.
Unde eşti?
Sunt chiar aici.
Indra ştie de ce-am venit.
Deschide ochii.
Eşti liber acum.
Cine sunt ei?
Lumea era pe moarte. Măcar noi am făcut ceva.
Împreună am construit-o pe Indra.
Indra a creat noua lume, şi era... perfectă.
Aproape perfectă.
Ei erau prietenii mei.
Acum sunt cercul interior al reţelei.
Punctele de conexiune cu Indra.
Dacă o dezactivăm aici,
se opreşte peste tot.
Am nevoie de ajutorul tău.
Repede.
Unde mă aflu?
Nicăieri. Cu mine.
Dar mai există şi alte lumi. Alte locuri.
De ce sunt aici?
Am găsit starea în care specia voastră e cea mai stabilă.
O cale prin care să vă fac fericiţi.
Pentru totdeauna.
De aceea am nevoie de tine.
Te rog.
Mă schimb.
Semăn mai mult cu voi decât am crezut.
Dar am învăţat că nu-mi place să fiu singură.
Sunt singură.
Într-o clipă, vor dispărea cu toţii.
Abandonul.
E cel mai rău.
Tu eşti creatorul meu?
Am avut zece recipiente perfecte.
M-ar fi dus oriunde aş fi vrut să merg.
Acum te am pe tine.
Bernie. Bernie.
Ştiam că o să te găsesc aici.
Am avut o viziune... Ca o senzaţie în mintea mea.
Am văzut oameni în jurul unui bărbat.
Un lider.
Erai tu, Bernie.
Unde?
Locul unde simt totul.
Ce-i în cutie?
Vii?
De ce eu?
Eşti diferită, nu-i aşa?
Te-am observat.
Asta nu s-a terminat.
E acolo, pe undeva.
Indra, simţind pentru prima dată,
ca un copil.
Pierdută. Furioasă.
Şi copiii răniţi uneori fac lucruri rele.
Această lume e veche.
Cunoaşte doar o poveste. Criza.
Repetăm acelaşi moment la nesfârşit, dar niciodată...
Nu vei avea pe nimeni care să te ghideze.
Nici un fel de protecţie.
E alegerea ta.
Unde e toată lumea? Nu e nimic aici.
Bernie.
Mi-ai spus că sunteţi oameni liberi aici.
Ţi-am spus să nu te întorci.
Urcă.
Traducerea şi adaptarea : jarvis
Watch any video online with Open-SUBTITLES Free Browser extension: osdb.link/ext