Felicitari, tovarasi! Sunteti ultimii 3828 de soldati.
Din episoadele anterioare...
Am gasit asta in arhivele statului.
Am nevoie de ajutorul tau.
Poti confirma ca reactorul a explodat dupa ce au incercat sa-l inchida?
Crezi ca intrebarea potrivita te va ajuta sa afli adevarul?
Diatlov va fi judecat.
Noi vom depune marturie, ca specialisti.
Am analizat datele.
Au inchis reactorul, apoi, acesta a explodat.
Ai vazut asta inainte.
Habar nu am ce a cauzat explozia.
- Asadar, e vina lor. - Da.
Dar nu e numai vina lor.
Putem face o intelegere cu KGB-ul.
Nu dai informatiile astea la Viena,
iar ei ne lasa sa lucram la reactoarele ramase.
Ai sansa sa vorbesti in fata lumii.
Cineva trebuie sa inceapa sa spuna adevarul.
Pripeat, 25 aprilie 1986 Cu 12 ore inainte de explozie
Am auzit ca s-ar putea sa-l promoveze pe Briuhanov.
Mica problema cu testul de siguranta...
Daca are succes,
sunt sanse mari ca unii sa fie promovati.
Cine stie? Poate, chiar la Moscova.
In mod normal, eu ii voi lua locul
si o sa am nevoie de cineva care sa ocupe vechiul meu post.
As putea sa-l aleg pe Sitnikov.
As vrea sa fiu luat in considerare.
O sa tinem minte.
Viktor Petrovici, pregatirile pentru test au decurs fara probleme.
Tovarasul Diatlov respecta instructiunile mele,
iar puterea de iesire a reactorului 4 a fost redusa la 1600 MW.
Cu aprobarea ta, putem continua sa micsoram puterea...
Trebuie sa asteptam.
E...
Voiai sa ma intrebi daca e vreo problema, Nikolai?
Nu vezi pe fata mea?
Timp de trei ani am incercat sa inchei testul asta!
M-a sunat controlorul de retea de la Kiev.
A spus ca nu mai putem micsora puterea in urmatoarele zece ore.
Un controlor de retea? Cum sa ne spuna el...
Nu e decizia lui, Diatlov.
E sfarsitul lunii. Trebuie indeplinite normele.
Toti muncesc peste program, fabricile au nevoie de energie.
Cineva de sus face presiuni. Nu vom sti niciodata cine este.
- Va trebui sa renuntam? - Nu cred.
Daca trebuie sa asteptam zece ore, asta vom face.
Nu vor exista probleme de stabilitate?
- Cred ca nu. - Nu te intreb pe tine.
Nu sunt probleme. Mentinem puterea la 1600 MW.
Ma duc acasa, ma culc, vin la noapte si facem testul atunci.
O sa-l supraveghez personal.
Si va fi gata.
Nu stau sa astept. Suna-ma cand e gata.
CERNOBIL Episodul 5
Moscova, martie 1987
Cum te simti?
Ai fost la doctor ieri. Cum stai cu sanatatea?
Nu stii?
De la Viena. Stii sa citesti in germana?
Scrie: "In sfarsit, un cercetator sovietic care spune adevarul."
Nu imi place ce insinueaza, dar putem spune
ca ai facut o impresie excelenta la conferinta.
S-a dovedit ca te pricepi la asta.
- Adica sa mint? - La diplomatie, Legasov.
Occidentul e multumit
ca explozia a fost cauzata de eroarea operatorilor.
Chiar asa a fost.
Trebuie sa-ti multumim pentru asta.
"Erou al Uniunii Sovietice".
Cea mai inalta distinctie.
Eu inca nu am primit-o.
"Promovat ca director al institutului Kurceatov."
Ma simt umil.
Nu e nimic umil la tine. Valeri Alexeevici.
Inca nu ai fost recompensat. Mai intai trebuie sa depui marturie la proces.
Tovarase Cearkov, inteleg care e datoria mea fata de stat,
dar mi-ai dat asigurari.
Reactoarele vor fi facute sigure. Au trecut luni intregi.
Nu s-au facut schimbari, nici nu s-a discutat despre ele.
Mai intai, procesul.
Dupa ce se va termina, vom sti care sunt vinovatii,
vom sti cine e eroul si vom cunoaste adevarul.
Apoi, ne vom putea ocupa de reactoare.
- Ai luat un tren? - Da. Am luat un tren.
Sa vorbim despre Viena...
Nu am venit sa te cert.
Stiu cum functioneaza lucrurile, indiferent de ce spune Serbina.
Atunci, de ce esti aici?
Fiindca sunt foarte incapatanata. Iar tu sperai sa fiu asa.
Cearkov spune ca va repara reactoarele dupa proces.
Il crezi?
Statul nu va fi de acord sa repare reactoarele.
Ar insemna sa admita ca sunt probleme si, implicit, ca a mintit.
Va trebui sa fie obligat.
La proces, vei spune adevarul.
- Vei convinge completul de judecata. - E un proces de fatada.
- Juratii au dat deja verdictul. - Nu ma refer la ei.
Comitetul Central a invitat la proces membri ai comunitatii stiintifice.
Colegii nostri. De la Kurceatov,
de la Sredmas, de la Minenergo.
Vor fi in public si vor asculta tot ce spui.
Sunt singurii jurati care ne intereseaza.
Si, cand vei depune marturie cu privire la momentul exploziei...
Atunci vor afla adevarul juratii nostri.
- Si ce vor face cu el? - Vor insista sa se faca reforme.
Nu numai la reactoarele RBMK, ci in intreaga industrie.
Nu pot functiona fara noi.
Stii ce s-a intamplat cu Volkov, cel al carui articol l-ai gasit?
L-au demis din postul de la institut.
A fost pedepsit pentru ca a stiut.
Crezi ca acesti cercetatori, alesi cu grija sa participe la proces,
vor lua masuri datorita mie?
Datorita pozitiei mele eroice, sfidatoare la adresa statului?
- Da. - De ce?
Fiindca esti Valeri Legasov. Esti un om important.
Imi place sa cred ca ar fi suficient sa spun adevarul.
Dar stiu cum functioneaza lumea.
O sa ma impuste, Homiuk.
Mi-ai spus sa aflu ce s-a intamplat. Am vorbit cu zeci de oameni.
Am scris tot ce au spus. Toate cuvintele lor sunt aici.
Acestia sunt in viata, acestia sunt morti.
Au murit salvandu-i pe altii,
stingand incendii, ingrijind raniti.
Nu au ezitat. Au facut ce trebuia facut.
Si eu am facut asta!
Am mers in zona unui reactor deschis.
Deja mi-am dat viata.
Nu e suficient?
Imi pare rau, dar nu este.
Orasul Cernobil, iulie 1987
Comitetul Central al Partidului Comunist al Uniunii Sovietice
si Prezidiul Sovietului Suprem al URSS
au stabilit ca acest proces sa aiba loc in numele poporului,
in conformitate cu obiectivul stabilit de partid
la Congresele XX, XXI si XXII, adica obiectivul leninist.
A fost si va fi singurul obiectiv permanent al statului sovietic.
Principiile leninismului trebuie urmate neabatut,
fiindca exprima interese vitale ale poporului sovietic,
sperantele si aspiratiile poporului condus de partid si de stat.
Declar sedinta deschisa.
Tovarasul judecator Milan Kadnikov e presedintele completului.
Acuzatii sunt Viktor Briuhanov,
Anatoli Diatlov si Nikolai Fomin.
Sunt acuzati de incalcarea articolului 220, paragraful 2,
din Codul Penal al Uniunii Sovietice,
ceea ce a condus la dezastrul nuclear de pe 26 aprilie 1986.
Statul ii cheama ca martori pe tovarasa Homiuk,
de la Institutul Nuclear Bielorus,
pe tovarasul Legasov, de la Institutul Kurceatov pentru Energie Atomica,
si pe tovarasul Boris Evdokimovici Serbina,
vicepresedinte al Consiliului de Ministri
si directorul Biroului pentru Combustibili si Energie.
A inceput de la un test de siguranta.
Dar de ce era nevoie de un test de siguranta?
Reactorul 4 nu era nou cand a avut loc accidentul.
De fapt, a intrat in uz pe 20 decembrie 1983.
11 zile mai tarziu, in ultima zi a anului,
Viktor Briuhanov, directorul centralei, a semnat acest document,
care certifica incheierea constructiei reactorului.
Pentru ca a terminat lucrarea inainte de sfarsitul anului,
tovarasul Briuhanov a primit ordinul Erou al Muncii Socialiste.
Tovarasul Fomin a primit Medalia Muncii Socialiste.
Tovarasul Diatlov a primit Ordinul Steagul Rosu.
Dar lucrarea nu era gata.
Acest document e o minciuna.
Ca acest certificat sa poata fi semnat,
toate testele de siguranta trebuiau facute.
Dar unul nu a fost facut.
Un reactor nuclear genereaza caldura in miezul aflat aici.
Mai multe pompe aflate aici si aici
trimit un jet continuu de apa rece prin miez.
Caldura miezului transforma apa in abur,
aburul actioneaza o turbina care produce electricitate.
Dar daca o centrala ramane fara energie electrica?
Daca energia electrica e intrerupta?
O pana de curent, un echipament defect sau un atac inamic?
Fara curent electric, pompele nu pot trimite apa spre miez.
Fara apa, miezul se supraincalzeste, iar combustibilul se topeste.
Pe scurt, dezastru nuclear. Solutia?
Trei generatoare diesel, de rezerva.
Asadar, problema e rezolvata? Nu.
Briuhanov stia ca problema nu era rezolvata.
Generatoarele aveau nevoie de un minut sa atinga puterea necesara
actionarii pompelor si prevenirii unui accident nuclear.
In acel moment ar fi fost prea tarziu.
Am ajuns la testul de siguranta.
Iata care era teoria... Daca centrala ramane fara electricitate,
turbina care se roteste se va opri dupa un anumit timp.
E posibil ca electricitatea pe care o produce in acest timp
sa fie transferata la pompe?
Daca turbina poate mentine pompele in functiune suficient timp
ca sa acopere minutul pana la intrarea in functiune a generatoarelor?
Intrebari?
Nu. Continuati.
Ca aceasta teorie sa fie testata,
reactorului i se micsoreaza puterea
pana la 700 MW, ca sa se simuleze o pana de curent.
Turbinele sunt oprite. In timp ce se rotesc tot mai incet,
puterea la iesire e masurata, sa se vada daca e suficienta pentru pompe.
Teoria e solida.
Dar testul nu poate fi mai bun decat oamenii care il fac.
Prima oara cand l-au facut, au esuat.
A doua oara cand l-au facut, au esuat.
A treia oara cand l-au facut, au esuat.
A patra oara, l-au facut,
pe 26 aprilie 1986.
Tovarasa Homiuk.
Ca sa intelegem ce s-a intamplat in acea noapte,
trebuie sa ne intoarcem cu zece ore in urma.
25 aprilie, ziua in care trebuia sa aiba loc testul.
La ora 14:00, puterea reactorului fusese injumatatita,
de la puterea normala de 3200 MW la 1600 MW.
Reactorul era stabil si pregatit pentru ultima micsorare a puterii,
pana la 700 MW.
Dar, inainte de a incepe, s-a primit un telefon.
Conducerea retelei de electricitate de la Kiev a spus ca nu isi permite
o micsorare si mai mare a puterii pana la miezul noptii.
A cerut o intarziere de zece ore.
Acesta e primul moment critic, prima veriga in lantul dezastrului.
O conducere competenta ar fi insistat ca testul sa fie anulat.
Acesti trei barbati au permis sa continue.
De ce a fost intarzierea asa de periculoasa?
A creat doua probleme, una de natura stiintifica...
Si alta de natura umana. Vom discuta mai intai despre aceasta.
La miezul noptii, se face schimbul de ture.
- Hodemciuk. - Lasa-o balta. Gaseste alt prost.
Toptunov, vrei sa-ti cumperi o motocicleta?
Toptunov? E doar un baiat.
Are mai mult par de fata decat la boase.
Par? Asta e pe buza lui?
Leonid Fedorovici. Akimov spune sa vii in sala de comanda cat de repede poti.
- E deja acolo? - A venit mai devreme.
E vorba despre un test.
Vezi? E disperat!
Sasa...
Stii testul care trebuie facut?
Testul turbinelor, pe care l-au incercat anul trecut?
Nu au putut sa-l faca in schimbul de zi, asa ca ne revine noua.
Noua? Nu stim ce...
- Nu stim ce e. - E in ordine.
Micsoram puterea la 700 MW si o mentinem asa.
De restul se ocupa Stoliarciuk si Kirschenbaum.
Dar Diatlov va supraveghea testul.
Trebuie sa fac ceva ce nu am mai facut sub supravegherea lui Diatlov?
Nu iti face griji. O sa-l facem impreuna. Acum citesc instructiunile.
Ar trebui sa facem asta sau nu?
Sunt Akimov, la reactorul 4.
Am manualul testului pe care l-ati facut anul trecut.
Programul contine instructiuni.
Dar multe sunt sterse. Ce ar trebui...
Esti sigur?
Bine. Multumesc.
A spus sa urmam instructiunile sterse.
Atunci, de ce sunt sterse?
Am primit aprobarea sa facem testul.
1600. Bine.
Pot sa va intreb daca stiti ce aveti de facut?
Sigur ca stim.
- Stoliarciuk? - Da.
Kirschenbaum?
Nu am citit inca. Abia am aflat...
Poftim! Citeste! Sau poti sa faci ce iti spun.
Chiar si tu, la cat de prost esti, te poti descurca.
Sa-i dam drumul!
Ar trebui sa oprim turbina in timp ce reactorul functioneaza.
- Nu e bine. - Tine-ti gura si fa-ti treaba!
Toptunov. Micsoreaza puterea la 700 MW.
Nu am facut niciodata asta la o putere asa de mica.
E in ordine. Sunt alaturi de tine.
Micsorez puterea la 700.
Vreau sa va ganditi la Iuri Gagarin.
Imaginati-va ca nu i s-a spus nimic despre misiunea lui in spatiu
pana in clipa in care a ajuns pe rampa de lansare.
Imaginati-va ca avea o lista cu instructiuni
pe care nu le mai vazuse, dintre care unele erau sterse.
Asta s-a intamplat in sala de comanda a reactorului 4.
Schimbul de noapte nu a fost instruit sa faca testul.
Nici macar nu a fost anuntat ca are loc.
Leonid Toptunov, operatorul raspunzator cu controlul
si cu stabilizarea reactorului
avea doar 25 de ani.
Stiti ce experienta avea in domeniu? Patru luni.
Aceasta e problema umana creata de intarziere.
Dar, in miezul reactorului, in spatiul dintre atomi,
se forma ceva mult mai periculos, o otrava.
E ora 00:28.
Tovarase Legasov...
Ma bucur sa-i vad pe unii dintre colegii mei
de la Institutul Kurceatov si de la Minenergo.
Dar nu trebuie sa fii cercetator ca sa intelegi ce s-a intamplat la Cernobil.
Trebuie sa stiti doar atat...
Intr-un reactor nuclear, se intampla doua lucruri.
Reactivitatea care genereaza putere creste sau scade.
Asta e tot. Iar operatorii trebuie sa mentina echilibrul.
Uraniul e combustibilul nuclear.
Cand atomii de uraniu se despart si se ciocnesc,
reactivitatea creste.
Dar, daca nu e echilibrata, reactivitatea creste incontinuu.
Barele de control, din bor.
Reduc reactivitatea asa cum franele reduc viteza masinii.
Mai trebuie luat in considerare al treilea factor. Apa.
Apa rece absoarbe caldura din sistem.
Apa se incalzeste si se transforma in abur, ceea ce noi numim "vid".
Intr-un reactor RBMK de tipul celor folosite la Cernobil,
exista ceva numit "coeficient pozitiv de vid".
Ce inseamna asta?
Cu cat e mai mult abur prezent in sistem,
cu atat reactivitatea e mai mare, ceea ce inseamna mai multa caldura,
adica mai mult abur, adica...
Se pare ca avem de-a face cu un cerc vicios.
Ar fi un cerc vicios daca nu ar exista asta...
Ar fi un cerc vicios daca nu ar exista asta.
Coeficientul negativ de temperatura.
Cand combustibilul nuclear se incinge, devine mai putin reactiv.
Asadar, combustibilul mareste reactivitatea,
iar barele de control si apa o reduc.
Aburul o mareste, cresterea temperaturii o reduce.
Acesta e dansul invizibil care alimenteaza cu energie orase intregi,
fara fum sau flacari.
Si e frumos... Cand lucrurile sunt normale.
Cand uraniul se scindeaza, ca sa elibereze energie,
se produce un nou element, xenonul.
Xenonul reduce reactivitatea.
Asta e otrava pe care a mentionat-o tovarasa Homiuk.
Cand miezul functioneaza la putere maxima,
arde xenonul inainte ca acesta sa cauzeze probleme.
Dar, din cauza intarzierii,
reactorul 4 a fost tinut la jumatate din putere timp de zece ore.
Xenonul nu a fost indepartat.
S-a acumulat, otravind miezul.
Echilibrul a inceput sa se piarda.
La ora 00:28,
reactorul a inceput sa fie incetinit.
Totusi, dupa o ora, avea sa explodeze.
Daca nu intelegeti cum de un reactor nuclear oprit
a provocat o explozie, nu va invinovatesc.
Nu lucrati in sala de comanda a unei centrale nucleare.
Dar s-a dovedit ca nici cei care lucrau acolo nu au inteles.
Usurel... Mai jos.
- E bine asa. - Ar fi trebuit sa terminati pana acum.
Respectam protocolul pentru micsorarea puterii.
Trageti de timp.
Exista alti zece oameni in uzina care ar fi terminat pana acum.
Continua sa lucrezi. Ne descurcam bine.
Kirschenbaum, sa ma chemi cand termina babele astea.
Am inteles, tovarase Diatlov.
Bine. Foarte incet. Micsoram incet puterea pana la 700.
- Incet! - Nu am miscat nicio bara de control.
- Ce e asta? - Nu ating nimic.
Am procedat cum trebuie. Credem ca miezul e afectat.
Daca miezul e afectat, nu ai procedat cum trebuie.
Imi sufoci reactorul! Mareste puterea!
Daca oprim LAC, s-ar putea sa-l controlam.
Fa asta!
Opreste controlul automat local si treci pe controlul global. Leonid.
LAC e decuplat. Controlul global e activat.
Ce ai facut?
- Am facut ce ai spus. Am trecut... - Priveste!
Nu inteleg.
Amatori nenorociti! Ati oprit reactorul.
- Cum ati primit postul asta? - Tovarase Diatlov...
O sa-mi spui ca ai facut totul cum trebuie, incompetentule?
Imi cer scuze pentru acest rezultat nesatisfacator.
- Ce faci? - Trebuie sa oprim complet reactorul.
Nu.
S-a acumulat xenon. Trebuie sa-l oprim, sa asteptam 24 de ore...
Nu. Facem testul in noaptea asta. Mareste puterea la 700 MW.
- Nu putem face asta. Regulile... - Nu imi vorbi despre reguli!
- Daca scadem sub 80%... - Scadem sub 50%.
- E si mai grav. - Nicio regula nu spune sa fie 50%.
Tovarase Diatlov, imi cer scuze, dar ce spui nu are sens.
- Mareste puterea. - Nu.
Nu voi face asta. Nu suntem in siguranta.
Siguranta e pe primul plan, ca intotdeauna.
Spun asta de 25 de ani.
De atat timp fac meseria asta. Fac asta dinaintea ta, Akimov.
- Da. - Mult mai mult?
Da.
Si tu, care abia ai fost intarcat?
Daca eu spun ca e sigur inseamna ca asa este.
Daca nu sunteti de acord, nu trebuie sa lucrati aici.
Si nu veti lucra. Dar nu numai aici. Nu veti lucra la Kursk, nici la Ignalina.
Nici la Leningrad, nici la Novovoronej. Nu veti mai lucra nicaieri, niciodata.
Cred ca stii ca o sa am grija de asta.
Mareste puterea.
- As vrea sa inregistrezi ordinul... - Mareste puterea.
Impreuna.
Nu eram acolo.
Poftim?
Nu eram in sala cand au marit puterea.
Daca nu erai in sala, unde erai?
Esti martor, nu procuror. Eu pun intrebarile.
Daca nu erai in sala, unde erai?
La toaleta.
La toaleta...
Tovarasa Homiuk i-a intervievat pe toti cei din sala de comanda din acea noapte.
Toti au spus acelasi lucru.
"Stiam ca ordinul lui Diatlov era gresit,"
"dar, daca nu as fi facut cum a ordonat, as fi fost concediat."
Leonid Toptunov, cu o zi inainte sa moara.
Nu, tovarase Diatlov, erai in sala de comanda.
Tu ai ordonat ca puterea sa fie marita. E un fapt.
Curtea ia o pauza de 30 de minute.
Stii ceva despre orasul asta, despre Cernobil?
Nu.
Era locuit mai ales de evrei si de polonezi.
Evreii au fost ucisi in timpul pogromurilor,
Stalin i-a alungat pe polonezi.
Apoi, au venit nazistii si i-au ucis pe toti cei ramasi.
Dar, dupa razboi, oamenii au venit sa traiasca aici.
Stiau ca pamantul de sub picioarele lor mustea de sange,
dar nu le-a pasat.
Evreii si polonezii erau morti, dar nu si ei.
Nimeni nu se gandeste ca i se poate intampla lui.
Si iata unde am ajuns...
- Cat timp? - Poate, un an.
A fost numita "boala lunga".
Nu mi se pare prea lunga.
Stiu ca mi-ai spus. Te-am crezut.
Dar timpul a trecut si m-am gandit ca mie n-o sa mi se intample.
Am risipit totul. Degeaba.
Degeaba?
Iti amintesti ziua in care te-am sunat prima oara?
Nu eram ingrijorat. Nu credeam ce spuneau cei de la Kremlin.
Dar, cand mi-au spus ca trebuie sa raspund de curatenie
si ca nu e ceva serios, i-am crezut.
Stii de ce?
Fiindca te-au pus sa raspunzi de asta.
Sunt un om inconsecvent, Valera. Asa am fost intotdeauna.
Am sperat ca, intr-o zi, o sa contez. Dar nu am contat.
Am stat alaturi de cel care a contat.
Sunt si alti cercetatori ca mine.
Oricare dintre ei ar fi putut face ce am facut eu. Dar tu...
Tot ce am cerut, tot ce ne trebuia...
Oameni, materiale, vehicule lunare...
Cine altcineva ar fi putut face asa ceva?
M-au auzit pe mine, dar te-au ascultat pe tine.
Dintre toti ministrii si deputatii,
din intreaga adunatura de prosti docili,
au trimis din greseala singurul om bun.
Pentru numele lui Dumnezeu, Boris,
tu ai contat cel mai mult.
E frumoasa...
Tovarase Legasov!
E ora 00:38.
Reactorul e aproape oprit. Operatorii reactorului 4
se afla pe o cale care conduce la dezastru.
Nu exista cale de intoarcere. Ei nu stiu inca, dar zarurile au fost aruncate.
La 30 MW, xenonul se produce in continuare,
dar nu arde.
Otrava ineaca reactorul. Ca sa fie si mai grav,
reactorul nu e suficient de incins ca sa produca suficient abur.
Singura modalitate de a mari puterea intr-un mod sigur
e ca acest lucru sa se faca foarte lent, in 24 de ore.
Dar Diatlov vrea ca puterea sa fie marita rapid.
Akimov si Toptunov au o singura varianta.
Incep sa scoata barele de control.
Zeci de bare, simultan. Scot jumatate dintre bare, apoi, trei sferturi,
dar puterea nu creste.
Asa ca incep sa le scoata pe toate odata.
Reactorul 4 are 211 bare de control.
Akimov si Toptunov au retras complet 205.
Nu uitati ca barele de control sunt ca franele unei masini.
Din 211 bare,
doar sase au ramas in reactor.
Combustibilul se raceste
si coeficientul negativ de temperatura
nu mai poate micsora reactivitatea.
Chiar si asa, influenta xenonului e asa de puternica,
incat pot mari puterea doar pana la 200 MW.
Barele de control sunt scoase.
Sistemul de urgenta a fost deconectat.
Doar xenonul si apa mentin reactorul sub control.
E ora 1:00. Mai sunt cateva minute pana la test.
Imi pare rau. E tot ce putem obtine.
200 MW. Am scos aproape toate barele.
Daca asta e tot ce avem, cu asta lucram.
Dar, pentru test, e nevoie de 700 MW.
Stoliarciuk, conecteaza pompa 4.
- O clipa... - Stoliarciuk!
Nu avem destul abur.
Turbina se roteste prea incet ca testul sa ofere concluzii viabile.
Daca adaugam apa va fi...
Destul! Stiu ce fac. Stoliarciuk!
Pompa patru e conectata.
Sa-l avertizam pe Hodemciuk ca tevile se vor misca.
Nu e nevoie. Kirschenbaum.
Presiunea aburului din separator e prea mica. Cinci atmosfere.
Sa-l ajutam. Faceti tot ce puteti.
- Ar trebui sa ne oprim. - Opreste aia!
Aveti la dispozitie 15 minute.
15 minute. Puteau fi si 15 zile.
Problema nu putea fi rezolvata.
Puterea era prea mica, apa era prea multa.
Testul era deja compromis. Rezultatele ar fi fost inutile.
Dar lui Diatlov nu i-a pasat. Voia doar sa raporteze ca a facut testul.
Ora 1:22. Mai erau doua minute.
Iuvcenko, inginerul mecanic, e in biroul lui.
Perevozcenko, seful sectiei reactorului, e in sala de alimentare,
deasupra capacului de 1000 de tone al reactorului.
Operatorii Degtaienko si Hodemciuk
sunt in sala pompelor.
Niciunuia nu i s-a spus ca are loc testul.
Niciunul nu stie ce urmeaza sa se intample.
Ora 1:22 si 30 de secunde.
Toptunov vede raportul facut de SKALA, computerul reactorului.
Din cauza lipsei unui numar suficient de bare de control,
computerul recomanda ca reactorul sa fie oprit.
Bineinteles ca spune asta. Nu stie ca facem un test.
Tovarasi, peste cateva minute, se va termina totul.
- Kirschenbaum, cand esti pregatit. - Am facut tot ce trebuie.
Oscilograful e pornit.
Inchid supapa numarul opt.
Rotorul generatorului e pornit.
Ora 1:23 si 4 secunde.
Cu fiecare decizie, au solicitat reactorul
mai mult decat a fost solicitat vreodata.
Testul incepe. Pompele sunt oprite.
Apa care circula prin reactor e oprita.
Lichidul de racire nu mai ajunge la combustibilul nuclear,
care nu e controlat nici de barele de control.
Balanta se inclina imediat in cealalta parte.
In mai putin de o secunda, reactivitatea creste.
Apa ramasa in miez e rapid transformata in abur.
Se creeaza un vid. Si nu exista apa care sa il umple.
Aburul mareste reactivitatea, mareste caldura,
care mareste cantitatea de abur, care mareste reactivitatea.
Xenonul ramas se descompune.
Puterea creste.
Nimic nu o poate opri.
Ora 1:23 si 35 de secunde.
Puterea a crescut brusc! Sasa!
Ce ai facut?
Ora 1:23 si 40 de secunde.
In sala de comanda a oricarui reactor nuclear din lume
exista un buton care are un singur scop,
sa opreasca instantaneu reactorul.
La reactoarele sovietice, acel buton se numeste AZ-5.
Daca apesi pe buton, toate barele de control patrund in miez
si reactia e oprita pe loc.
Dar...
Ce mai astepti, Legasov? Spune-ne minciunile tale.
Tovarase Diatlov, e ultimul avertisment.
- Sau? - Pentru Dumnezeu, Diatlov...
Tovarase Diatlov! Destul!
A spus ca nu se putea evita deznodamantul.
- Stie ceva. - Tovarase Diatlov!
Stiu ce esti, Valeri Alexeevici. Esti un mincinos.
Am auzit destule azi.
Acuzatii vor ramane in arest. Curtea se va...
Nu am terminat. Mai am de oferit informatii.
Nu e nevoie. Marturia ta s-a incheiat. Dle judecator...
Curtea se retrage. Vom relua maine...
Lasa-l sa termine!
Tovarase Serbina!
Lasa-l sa termine.
Diatlov a incalcat toate regulile.
A adus reactorul in pragul distrugerii.
A facut toate astea crezand ca sistemul e protejat.
AZ-5, un simplu buton, care trebuia sa opreasca reactorul.
Dar, in conditiile create de el, era imposibil.
Sistemul de oprire avea un defect major.
La ora 1:23 si 40 de secunde, Akimov a apasat pe butonul AZ-5.
Barele de control deja retrase au inceput sa patrunda in reactor.
Barele sunt facute din bor, care reduce reactivitatea.
Dar nu si varfurile. Varfurile sunt din grafit,
iar grafitul accelereaza reactivitatea.
De ce?
Din acelasi motiv pentru care reactoarele noastre
nu au cladiri de protectie in jur, ca cele din Occident.
Din acelasi motiv pentru care nu folosim combustibil imbogatit.
Din acelasi motiv pentru care suntem singura tara
care construieste reactoare racite cu apa, cu bare cu varf de grafit,
cu un coeficient de vid pozitiv.
E mai ieftin.
Prima portiune a barei care intra in miez e varful din grafit.
Cand se intampla asta, reactia din miez creste exponential.
Toate moleculele de apa ramase se transforma instantaneu in abur.
Aburul se dilata si distruge canalele pentru combustibil.
Barele de control din acele canale nu mai pot patrunde.
Varfurile de grafit raman fixate pe pozitie
si accelereaza reactia la nesfarsit.
Reactorul 4 de la Cernobil a devenit o bomba nucleara.
Ora 1:23 si 42 de secunde.
Perevozcenko se uita spre enormul capac de otel al reactorului
si vede imposibilul.
Barele de control si capacele canalelor,
fiecare cantarind 3500 kg, se ridica si coboara.
Alearga spre sala de comanda.
Dar nu poate opri ce urmeaza sa se intample.
Ora 1:23 si 44 de secunde.
Aburul distruge mai multe canale.
Nu stiu cat de mult a crescut puterea, stim doar ultimul numar inregistrat.
Reactorul 4 e construit sa lucreze la 3200 MW.
Puterea a depasit 33.000 MW.
Presiunea din miez nu mai poate fi controlata.
Am ajuns la final. Ora 1:23 si 45 de secunde.
Explozie.
Intr-o clipa, capacul e aruncat in aer si oxigenul patrunde in reactor.
Se combina cu hidrogenul si cu grafitul incins.
Lantul dezastrului e complet.
Tovarase Diatlov!
Niciunul dintre cei prezenti in sala in acea noapte nu a stiut
ca butonul de oprire poate actiona ca un detonator.
Nu au stiut fiindca nu li s-a spus nimic.
Tovarase Legasov, ai declarat cu totul altceva la Viena.
Declaratia mea de la Viena a fost o minciuna.
Am mintit lumea.
Nu sunt singurul care a pastrat acest secret. Multi au facut asta.
Am urmat ordine.
Ordinele KGB-ului, ale Comitetului Central.
In momentul de fata, exista 16 reactoare in tara
care au acelasi defect major.
Trei dintre ele functioneaza la mai putin de 20 km de Cernobil.
Tovarase profesor Legasov, daca vrei sa insinuezi
ca statul sovietic e oarecum raspunzator pentru cele intamplate,
te avertizez ca pasesti pe un teren periculos.
Am pasit deja pe un teren periculos. Toti suntem pe un teren periculos.
Din cauza secretelor si a minciunilor noastre, care ne definesc.
Cand adevarul deranjeaza, mintim.
Pana cand nu mai stim care e adevarul. Dar el exista.
Cu fiecare minciuna pe care o spunem, ramanem datori adevarului.
Mai devreme sau mai tarziu, acea datorie va fi platita.
Asa explodeaza miezul unui reactor RBMK.
Cu minciuni.
Valeri Alexeevici Legasov.
Fiul lui Alexei Legasov,
seful Departamentului Ideologic al Comitetului Central.
Stii ce a facut tatal tau?
Da.
Ca student, ai avut un post de conducere in Komsomol.
Tineretul Comunist. Corect?
- Deja stii... - Raspunde la intrebare.
Da.
La Institutul Kurceatov, ai fost secretar al Partidului Comunist.
Ai limitat promovarea cercetatorilor evrei.
Da.
Ca sa castigi favorurile oficialilor de la Kremlin.
Esti unul dintre noi, Legasov.
Pot sa fac ce vreau cu tine,
dar cel mai mult vreau sa stii ca stiu.
Nu esti curajos.
Nu esti un erou.
Esti doar un muribund care a uitat de el insusi.
Stiu cine sunt si stiu ce am facut.
Intr-o lume corecta, as fi impuscat pentru minciunile mele.
Dar nu pentru adevar.
Cercetatorii si obsesia ta idioata pentru motive!
Cand glontul iti intra in cap, ce mai conteaza motivul?
Nimeni nu va fi impuscat, Legasov.
Toata lumea te-a vazut la Viena.
Ar fi jenant sa te ucidem acum. Si pentru ce?
Marturia ta de azi nu va fi acceptata de stat.
Nu va aparea in presa. Nu s-a intamplat.
Vei trai cat mai ai de trait.
Dar nu ca cercetator.
Iti vei pastra titulatura si biroul,
dar nu vei avea indatoriri, nici autoritate, nici prieteni.
Nimeni nu va vorbi cu tine. Nimeni nu te va asculta.
Alti oameni, mai putin capabili,
isi vor asuma meritele pentru munca depusa de tine.
Mostenirea ta va fi mostenirea lor.
Vei trai destul ca sa vezi asta.
Ce rol a jucat Serbina in toata povestea asta?
Niciunul. Nu a stiut ce urma sa spun.
Ce rol a jucat Homiuk?
Niciunul. Nici ea nu a stiut.
Dupa tot ce ai spus si ce ai facut azi,
e curios ca ai ales tocmai acest moment ca sa minti.
As fi crezut ca un om cu experienta ta recunoaste imediat o minciuna.
Nu ne vom mai intalni si nu vom mai comunica niciodata.
Nu vei mai vorbi cu nimeni, niciodata, despre Cernobil.
Vei trece neobservat oriunde vei merge. Cand vei muri,
va fi foarte greu de stiut ca ai trait.
Si daca refuz?
De ce sa-ti faci griji pentru ceva ce nu se va intampla?
De ce sa-ti faci griji pentru ceva ce nu se va intampla...
E perfect. Fraza asta ar trebui scrisa pe bancnotele noastre.
Sa fii cercetator inseamna sa fii naiv.
Suntem atat de concentrati sa aflam adevarul,
incat nu vedem cat de putini vor ca noi sa-l aflam.
Dar adevarul e mereu acolo, indiferent daca il gasim sau nu,
indiferent daca il cautam sau nu.
Adevarului nu ii pasa de nevoile si dorintele noastre.
Nu ii pasa de guverne, de ideologii sau de religii.
Va pandi si va astepta.
Acesta e darul facut de Cernobil.
Odata, ma intrebam care e pretul adevarului. Acum ma intreb...
Care e pretul minciunilor?
Valery Legasov s-a sinucis la varsta de 51 de ani, pe 26 aprilie 1988,
la exact doi ani dupa explozia de la Cernobil.
Benzile audio cu memoriile lui Legasov
au circulat in comunitatea stiintifica sovietica.
Fiindca s-a sinucis, nu a putut fi ignorat.
Dupa moartea lui, oficialii sovietici au recunoscut
defectele de proiectare ale reactorului nuclear RBMK.
Reactoarele au fost imbunatatite,
ca sa se previna alte accidente precum cel de la Cernobil.
Legasov a fost ajutat de zeci de cercetatori,
care au lucrat neobosit alaturi de el, la Cernobil.
Unii au criticat versiunea oficiala a evenimentelor.
Au fost denuntati, arestati si inchisi.
Personajul Ulana Homiuk a fost creat sa-i reprezinte pe toti,
sa li se recunoasca meritele si munca in slujba adevarului si a omenirii.
Boris Serbina a murit pe 22 august 1990,
la patru ani si patru luni dupa ce a fost trimis la Cernobil.
Pentru rolul jucat in dezastrul de la Cernobil,
Viktor Briuhanov, Anatoli Diatlov si Nikolai Fomin
au fost condamnati la zece ani de munca silnica.
Dupa ce a fost eliberat, Nikolai Fomin a fost angajat
la o centrala nucleara de la Kalinin, Rusia.
Anatoli Diatlov a murit din cauza unei boli provocate de radiatii, in 1995.
Avea 64 de ani.
Trupul lui Valeri Hodemciuk nu a fost recuperat.
E ingropat pentru totdeauna sub reactorul 4.
Hainele pompierilor au ramas in subsolul spitalului din Pripeat.
Si in prezent radioactivitatea de acolo e periculoasa.
Dupa moartea sotului si a fiicei ei,
Liudmila Ignatenko a suferit mai multe atacuri cerebrale.
Medicii i-au spus ca nu va mai putea avea copii.
S-au inselat.
Traieste la Kiev, alaturi de fiul ei.
Dintre cei care au privit explozia de pe podul de cale ferata,
niciunul nu a supravietuit.
In prezent, e numit Podul Mortii.
400 de mineri au muncit fara oprire timp de o luna
ca sa previna o catastrofa nucleara totala.
Cel putin 100 au murit inainte sa implineasca 40 de ani.
S-a raportat ca cei trei scafandri
care au golit rezervoarele au murit ca urmare a actiunii lor eroice.
De fapt, cei trei au fost spitalizati si au supravietuit.
Doi dintre ei sunt in viata si in prezent.
Peste 600.000 de oameni au fost trimisi sa munceasca in zona de excludere.
Desi s-au raportat multe cazuri de imbolnaviri
si decese din cauza radiatiei,
guvernul sovietic nu a tinut o evidenta oficiala a lor.
Zona de excludere, regiunea contaminata din Ucraina si din Belarus,
a avut o suprafata de 2600 km patrati.
Aproximativ 300.000 de oameni au fost evacuati din casele lor.
Li s-a spus ca e o masura temporara,
dar nici acum nu au voie sa se intoarca.
Mihail Gorbaciov a ramas presedintele Uniunii Sovietice
pana la destramarea acesteia, in 1991.
In 2006, a scris: "Accidentul nuclear de la Cernobil"
"a fost, probabil, adevarata cauza a destramarii Uniunii Sovietice."
In 2017, s-a construit noua incinta de protectie de la Cernobil,
care a costat aproape doua miliarde de dolari.
E proiectata sa reziste 100 de ani.
Dupa explozie, a crescut dramatic numarul de cazuri de cancer
in Ucraina si in Belarus.
Cea mai mare crestere a fost in randul copiilor.
Nu vom sti niciodata numarul exact al victimelor de la Cernobil.
Se estimeaza ca au murit intre 4000 si 93.000 de oameni.
Conform declaratiei oficialilor sovietici din 1987,
au murit 31 de oameni.
In memoria tuturor celor care au suferit si s-au sacrificat.
Subtitrare: Retail
Sfarsitul episodului 5