Din episoadele anterioare
Poliţia din Dayton, Ohio are nevoie de noi pentru prinderea unui violator în serie.
Le aşteaptă când se întorc acasă.
O agentă de-a noastră trebuie să pozeze în victimă.
- Crezi că Elle e în stare s-o facă? - Sunt gata.
De ce şi-a luat arma?
- A intrat în panică. - Uşurel, uşurel.
F.B.I.
Ieşi din maşină!
La pământ!
- Doar îmi verificam... - Taci din gură!
Mă oprisem să verific harta.
Să nu mai zici nimic.
Îl lăsaţi să plece?!
Singurul motiv pentru care nu-l putem aresta e că ai intrat în panică.
Şi eu trebuia să cred c-o să mă acoperiţi?
Hotch... ultima oară când m-ai trimis acasă, am fost împuşcată.
Ai făcut fericite o grămadă de femei.
Nu eu ţi-am dat drumul.
Mulţumesc.
Lee!
Am primit mesajul tău.
Închide uşa.
Ăsta e dosarul cazului lui William Lee. Stai jos.
Biroul a finalizat ancheta internă, şi au fost de acord cu afirmaţia ta
că te-ai dus acasă la Lee ca să-l forţezi şi că te-ai apărat când te-a atacat.
Ca superior direct al tău, am ordonat să ţi se întocmească un raport psihologic.
Asta după ce Biroul m-a disculpat?
N-am nevoie de psiholog, Hotch.
E treaba mea să fac asemenea aprecieri.
Crezi că v-am minţit.
Ştii... nu mai eşti procuror.
Tu eşti singura care ştie ce s-a întâmplat cu adevărat în noaptea aceea,
şi cred că trebuie să te împaci cu tine însăţi,
pentru că o să trebuiască să trăieşti cu asta pentru tot restul vieţii.
Îţi mulţumesc pentru grija pe care mi-o porţi.
Dar mă simt bine.
- Serios? - Da.
Eşti nerăbdătoare, agitată, nervoasă...
Reid sau Morgan nu sunt la fel?
Niciunul din ei nu s-a dus după suspect pentru ca apoi să-l împuşte şi să-l omoare.
Asta pentru că n-au fost niciodată în postura în care să trebuiască să facă asta.
Fac meseria asta de destul de mult timp. Ştiu cum arată excesul de vigilenţă.
Prima evaluare va avea loc peste o oră.
Nici măcar o fărâmă de simpatie...
Să nu întârzii.
Tu eşti şeful.
Niciunul din noi nu e în siguranţă.
Băieţelul ăla avea vreo şase ani.
A dispărut fără urmă.
Ce-a păţit?
Se plimba prin pădure, singur.
Deodată, a călcat în ceva umed.
Când s-a uitat cu atenţie,
şi-a dat seama că era sânge...
peste tot.
Apoi a auzit paşi în spatele lui.
Ceva venea după el.
Se tot uita în spate,
dar nu vedea ce-l urmărea.
Orice ar fi fost, îl urmărea în continuare.
Apoi s-a lovit de un bătrân,
iar când a încercat să-i ceară ajutorul,
bătrânul i-a zâmbit...
arătându-şi caninii ascuţiţi, de pe care picura sânge.
A încercat să se îndepărteze de el,
dar n-a reuşit.
A fost torturat şi mâncat.
Cine... cine era?
Bătrânul cel rău.
Ne supraveghează tot timpul.
Ne supraveghează din casa aia mare şi veche de pe deal,
aia care e...
bântuită.
De ce ne supraveghează?
Pentru că vrea să-l mănânce pe unul dintre noi.
Trebuie doar să aleagă cine urmează...
următorul care va fi vânat la fel ca un cerb...
jupuit...
şi mâncat.
N-o să mai dureze mult până se hotărăşte.
Nicholas Faye din Ozona, Texas,
a fost omorât din bătaie acum aproximativ 13 ore.
A fost lovit în cap cu un obiect bont.
E al doilea copil din Ozona care moare în felul ăsta în ultimele două luni.
Cadavrul a fost găsit în pădure de un vânător din localitate.
Numele primei victime e Robbie Davis.
Există vreo legătură între cei doi băieţi?
Ozona are o populaţie de aproximativ 2.500 de locuitori.
Toţi oamenii se cunosc între ei.
Chiar dacă n-a existat nicio legătură între ei... acum cu siguranţă există una.
Ambii au fost ucişi de acelaşi agresor.
Care vânează copii.
'neaţa.
Pot să vă reţin o clipă, domnule?
Ce s-a întâmplat?
Agentul Greenaway nu s-a prezentat aseară la evaluare.
Sper că glumeşti.
Am primit informaţia azi dimineaţă.
Am sunat-o de trei ori, i-am lăsat mesaje, dar nu mi-a răspuns la niciunul.
Mulţumesc.
Nu e bine.
Nu. Să recunoaştem: ştim exact a ce seamănă.
Elle s-a lăsat copleşită de propriile sentimente.
Şi asta nu corespunde cu specificul muncii noastre.
Ai grijă să nu faci şi tu aceeaşi greşeală.
E nevinovată până la proba contrarie.
Ştiu.
Mă duc eu în Texas. Tu caut-o pe Elle.
Plato scria:
"Ne e uşor să iertăm un copil căruia îi e frică de întuneric".
"Adevărata tragedie a vieţii e ca adulţii să se teamă de lumină".
Aţi auzit că Elle a fost disculpată?
Autoapărare.
Punct ochit, punct lovit.
A lovit ceea ce ţintise, cu siguranţă...
Nu asta voiam să spun.
Ştiu.
Dacă a scăpat de acuzare, cum se face că nu e aici, cu noi?
Şi nici Hotch?
Concentraţi-vă pe caz.
Raportul Poliţiei din Ozona şi cele ale autopsiilor lui Faye şi Davis.
Lovitura cu obiectul bont indică frustrare sau furie.
Aparent nu există nicio motivaţie de ordin sexual.
Asta se întâlneşte rar la victimele aşa tinere.
Răufăcătorul pare a-şi satisface plăcerile odată cu comiterea crimei.
Dacă motivul crimei nu e de natură sexuală, ce semnificaţie are alegerea unor băieţi?
Majoritatea ucigaşilor în serie îşi aleg cu grijă victimele
pentru a-şi pune în viaţă fanteziile răzbunătoare.
Bundy omora femei care semănau cu o fostă prietenă de-a lui care-l părăsise.
Dahmer pretinde că furia lui a fost alimentată de bătăile primite la şcoală.
Poate că aceşti copii reprezintă pe cineva care i-a făcut rău agresorului.
Un băiat din trecutul lui, poate.
Un bătăuş, un frate mai mare, cineva care l-a bătut când era mic.
Puţin probabil.
Au mai găsit un cadavru. O fetiţă de 11 ani.
De ce-o fi schimbat profilul victimei?
Poate că nu fata era ţinta lui. Poate că i-a stat în cale.
Sau poate că nu-l interesează sexul victimei.
Ritmul cu care omoară indică o schimbare rapidă.
Nu putem supraveghea toţi copiii din Ozona. Cum să facem să-i protejăm?
Să stabilim o oră pentru stingere?
Copiii nu vor suferi prea mult din aşa ceva.
Ştiu.
Când eram mică, pădurea era singurul lucru care mă speria de moarte.
Serios?
- Credeam c-ai crescut într-un orăşel. - Da, unul înconjurat de păduri.
Nasol de tine.
Mda.
- Mie mi-era frică doar de întuneric. - Unora încă le mai e frică de întuneric.
După ce aterizăm, Morgan şi Reid vor merge la locul ultimei crime.
Fetiţa omorâtă.
Eu o să merg unde a fost găsit Nicholas Faye.
Cadavrul a fost aruncat aici.
N-a fost aruncat aici.
Chiar aici a fost omorât.
Raportul autopsiei precizează că nu s-au descoperit urme de luptă.
Săracul micuţ... n-a avut nicio şansă.
Poţi să strigi cât vrei în mijlocul pădurii, că nu te aude nimeni.
Exact asta urmărea şi ucigaşul.
În ultimele două luni au murit mai mulţi copii
decât muriseră de când m-am născut eu.
Ceilalţi au murit în accidente rutiere.
Locuitorii sunt îngroziţi.
Şi eu am un copil de 8 ani.
Victimele îl cunoşteau pe criminal.
Au venit cu el până aici.
Ce vă face să afirmaţi asta?
Copiii au venit aşa de departe pentru că aveau încredere în el.
Avea arma ascunsă pe aici pe undeva,
ceea ce înseamnă că trebuie să căutăm un individ inteligent, ordonat.
Ordonat?
Practic i-a sfărâmat ţeasta copilului. Mie mi se pare că agresorul era furios.
Sunt de acord cu tine.
Asta însă mă nelămureşte.
N-are niciun sens.
Suntem la doar 400 m de locul unde au fost omorâţi ceilalţi doi băieţi.
Şi ei au fost ciomăgiţi până au murit.
Nu e chiar aşa.
Am descoperit câteva urme pe capul fetiţei
care arată că nenorocitul a bătut-o şi după ce murise.
Asta sugerează că răufăcătorul a devenit şi mai violent.
Mai violent... aşa e. Am disecat trei copii în ultima lună.
Acum îşi petrece mai mult timp cu victimele, şi după ce le-a omorât.
Cred că ştia că nu va fi întrerupt. Dar cum ar fi putut şti?
Cum de e aşa de sigur?
Pădurea se întinde pe zeci de kilometri, dar nimeni nu se aventurează prea departe
decât dacă vor să omoare ceva.
Sau să vâneze.
Iar în cazul ăsta ar trebui să cunoască fiecare milimetru de pădure, corect?
Fiecare potecă.
Reid, oricine ar fi făptaşul, cunoaşte foarte bine zona.
Eu cred că e cineva născut şi crescut în Ozona.
Ar putea fi o cunoştinţă, sau străinul pe lângă care treci când mergi la aprozar.
E vital să fim atenţi la orice detaliu şi să ne ţinem copiii aproape.
În calitatea mea de consilier local
pot doar să vă ajut copiii să depăşească momentele grele,
dar poliţiştii noştri lucrează în colaborare cu F.B.I.-ul
şi adună informaţii despre crime.
Pentru a vă lămuri, îi dau cuvântul dlui. agent Jason Gideon.
Vreau să vă informez că facem tot posibilul pentru a găsi vinovatul.
Până atunci, va trebui să luaţi câteva măsuri de precauţie.
Vă voi enumera o parte din ele.
În primul rând...
Noi îl numim "sistemul de prieteni ".
Asta înseamnă că, oriunde v-aţi duce, veţi fi însoţiţi de un prieten.
Aşa este. Pentru că e mai probabil ca oamenii răi să ne abordeze
atunci când suntem singuri.
Momentan, nu ştim cum arată răufăcătorii.
Ar putea fi cineva cunoscut.
Da, draga mea. Vrei să ne întrebi ceva?
Am văzut la ştiri cum o fetiţă a fost răpită chiar din faţa casei sale.
E posibil să ni se întâmple asta şi nouă?
Nimeni nu va păţi nimic dacă veţi respecta "sistemul de prieteni ", înţelegeţi?
Alte întrebări?
I-aţi găsit cumva şapca?
Poftim?
E mama lui Nicholas Faye.
Cea roşie, pe care i-o dădusem eu?
O avea pe cap când a plecat.
Dnă. Faye, îmi pare rău. N-am găsit-o.
Stingerea se va da obligatoriu la ora 5 PM.
Asiguraţi-vă că ştiţi exact unde vă sunt copiii.
Trebuie să te mişti repede.
Bătrânul Finnegan n-are cum să te mănânce dacă nu te prinde.
Vreau să merg acasă.
Haide. Sună la sonerie şi gata, asta-i tot.
De ce nu suni tu?
Eu am sunat deja, când aveam vreo cinci ani.
Nu te speria. E doar vântul.
- Haide. E distractiv. - Şi dacă mă prinde?
Haide, că e simplu. Suni şi fugi, asta-i tot.
O să te aşteptăm aici.
Da. Fugi odată.
Du-te.
Du-te-odată.
Du-te.
Henry?
Simon?
Hotchner la telefon.
Salut, Hotch. Cum îţi merge?
Am fost la ea acasă, să vorbesc cu ea, dar tocmai pleca. Avea o geantă cu ea.
Aşadar, fuge.
Nu ştiu. Sper să nu fie cazul.
Acum o urmăresc.
Bine. Ţine-mă şi pe mine la curent.
Aşteaptă-mă în faţa casei. Să nu cumva să pleci.
Bine, tati.
Mi-e frică să-l pierd din ochi.
Ştiu.
Vreţi să fiţi atenţi puţin, vă rog?
Bună ziua.
Vrem să lămurim un lucru.
Dată fiind rapiditatea cu care s-au întâmplat lucrurile,
prezicem că agresorul ar putea lovi din nou în orice clipă.
Fiecare atac reuşit i-a sporit încrederea în forţele proprii.
Agresorul ar putea avea un fizic plăcut, probabil că e timid, amabil,
cineva căruia aţi fi în stare să-i încredinţaţi copiii.
Deoarece ţintele lui sunt copii, ar putea fi mic de statură.
Deşi vorbim de "un răufăcător ", nu excludem ca agresorul să fie femeie.
- Mă scuzaţi. - Dle. şerif?
Trebuie să auziţi asta.
Fiul meu, Matthew, n-a ajuns acasă azi.
Să-nceapă distracţia...
Când l-a văzut cineva ultima oară?
Învăţătorul lui l-a văzut după ore, în parcare.
- Adună echipa de cercetare. - Am înţeles, domnule.
Timmy, Charlie.
Reid, şcoala e pe strada Willow.
Dacă a fost răpit, asta e cea mai apropiată zonă puţin circulată.
Jones ar putea să-şi ducă oamenii la benzinărie, noi am putea acoperi...
- Doamnă, vă rog. Luaţi loc. - Să chemăm întăriri pe str. Willow...
Mulţumesc.
Bună. Câţi ani spuneaţi că are Matthew?
A împlinit 8 ani în august.
Am şi eu o nepoţică de 8 ani.
La vârsta asta sunt foarte inventivi.
Tu la ce te gândeşti?
La nimic.
Pentru cineva care nu se gândeşte la nimic, eşti tare supărat.
Mie mi se pare că ştii un secret.
Secretele sunt importante.
E legat de fratele tău?
Scumpule, e adevărat?
Mi-ai ascuns ceva?
Vrei să-l aperi, nu?
Aşa fac fraţii.
Matty spunea că o să sune la soneria casei bântuite...
- Cea de pe deal. - Casa lui Finnegan.
Cine e Finnegan?
E bătrânul care locuieşte în casa de pe deal.
A stat acolo dintotdeauna. E un fel de legendă locală.
Poveşti cu fantome.
Despre?
Lumea zice că se uită pe fereastră la copii...
Îi vânează, îi jupoaie şi-i mănâncă. Chestii obişnuite.
Copiii spun povestea asta încă de pe vremea când eram eu mic.
Şi nouă de ce nu ne-a spus nimeni?
În mare majoritate a cazurilor, poveştile conţin o fărâmă de adevăr.
Trebuie să explorăm toate posibilităţile care apar.
Îmi pare rău, tati.
M-ai urmărit.
Ce se întâmplă cu tine?
Elle, sunt dispus să te ascult.
Bine.
Chiar voiam cu adevărat să fac parte din echipa voastră.
Ai făcut parte.
Dar, când am avut nevoie de echipă, m-am trezit că sunt singură.
Eram singură, în singurul loc în care aveam tot dreptul să mă simt în siguranţă,
adică la mine acasă.
Exact cum şi femeile agresate din Ohio trebuiau să fie în siguranţă în casele lor.
Crezi că asta justifică faptul că ţi-ai făcut singură dreptate?
Ce te face să crezi că asta am făcut?
Faptul că ai venit aici, să-ţi mărturiseşti păcatele.
Ştii că nu am nicio dovadă, şi mai ştii cât de repede te-aş aresta dacă aş avea vreuna.
Aşadar, cum vrei să procedezi?
Arată ca o casă bântuită, asta-i clar.
Morgan, tu şi Jones intraţi prin faţă.
Reid şi cu mine vom verifica celelalte dependinţe.
Haideţi.
Dle. Finnegan!
Du-te!
Nu e nimeni. Să continuăm.
Am controlat tot etajul.
Finnegan nu e în casă.
Da, şi nici băiatul dispărut.
Curentul e oprit.
Am văzut.
Poate c-a plecat undeva.
Nu. Ziarul ăsta a fost adus azi.
Aşadar, Finnegan a fost aici mai devreme.
Exact. Întrebarea este unde se află acum.
Scările exterioare.
F.B.I. Nu mişca.
Bine.
Te cheamă Matthew?
Da.
- Ai păţit ceva? - Nu.
Vino încoace.
Nu voiam să mă găsească bătrânul.
Nu te speria. Nimeni n-o să-ţi facă nimic.
Hai să mergem.
Aţi găsit ceva?
Doar că locuinţa lui Finnegan de pe deal
are o poveste asemănătoare cu motelul Bates din Ozona, Texas.
Da, ştim povestea.
Reid, pe bune, se pare că oamenii care intră în casa aia nu mai ies.
Ciudăţel.
Garcia, ai putea măcar să te prefaci că nu-ţi place prea tare ce-ai găsit,
dat fiind faptul că eu chiar sunt în casa aia?
Te superi repede. Scuze.
Pe lângă asta, poliţia spune că nu există niciun raport despre o asemenea întâmplare.
Da, aşa este.
Toate reclamaţiile s-au dovedit a fi alarme false.
Dar există totuşi problema soţiei dispărute.
Soţie? Ce soţie? Când a dispărut?
Acum aproape 50 de ani.
Şi nu există înregistrări cum că ar fi fost găsită?
Ţine minte trei cuvinte, amice: fereastra din spate.
Probabil c-a ciopârţit-o pe femeie în bucăţi mititele şi gustoase.
Ia gândeşte-te. E posibil să nu fi părăsit casa.
Ar putea fi încă în casă.
Garcia, sunt singur, şi în casă e întuneric beznă. Mulţumesc.
Şi aştepţi un presupus criminal să se întoarcă acasă?
Cam periculos.
Şi sexy, în acelaşi timp.
Trebuie să închid.
Distracţie plăcută în casa bântuită! Cât mi-aş dori să fiu şi eu acolo.
- Ţie chiar ţi-e frică de întuneric. - Mă chinui să-mi depăşesc complexul.
Ar trebui să te chinui mai cu spor.
Adjunctul meu l-a dus pe băiat acasă. E viu şi nevătămat.
Se pare că săracul copil s-a speriat de o amărâtă de creangă.
Tot oraşul e cu nervii întinşi la maxim.
Poate că de asta a şi dispărut Finnegan.
Asta e chiar interesant.
Suspectul nu foloseşte puşti.
Pariez că ştie toate potecile din Ozona.
Finnegan e un vânător înrăit.
De ce n-ar folosi o...
"Robbie Davis".
E al primei victime.
"Sarah P".
Sarah Peterson, nu-i aşa?
Se pare că Finnegan i-a adus pe copii aici mai întâi
şi apoi i-a ademenit în pădure.
Dar de ce n-a scăpat de probele incriminatorii?
Poate că le consideră trofee.
Când se va termina tărăşenia asta, mi-ar place să-i atârn capul la mine pe perete.
Şeriful a ordonat să încetaţi căutarea.
Am găsit băiatul. E acasă, viu şi nevătămat.
Cum rămâne cu bătrânul Finnegan?
Cred că tocmai l-ai găsit.
La o primă vedere se pare că Joseph Finnegan a murit din cauze naturale.
Probabil că a făcut stop cardiac în timp ce monta capcanele.
Da, destinul îşi cam bate joc de noi.
Coioţii ronţăie din el cam de o săptămână.
Adică înainte de a se comite ultimele două crime.
Zona nu e circulată aproape deloc. Mă mir că totuşi l-a găsit cineva.
Serios?
Frunzele alea nu s-au aşezat întâmplător pe el.
Are dreptate. Nu cred că ajutorul de şerif e primul om care l-a văzut.
Singurul nostru suspect tocmai a fost disculpat.
O luăm de la capăt?
Nu.
Dacă Finnegan e mort de-atâta timp, atunci cine a stat în casa lui în intervalul ăsta?
Să mergem.
Am o întrebare.
Dacă un copac se prăbuşeşte în inima pădurii, şi nimeni nu-l vede căzând,
scoate oare vreun sunet?
Ce naiba citeşti acolo?
Mă gândeam, atâta tot.
Răufăcătorul a găsit cadavrul lui Finnegan în zona asta puţin circulată din pădure.
Nimeni altcineva nu ştia că e mort.
Aşa că a putut să-i folosească locuinţa şi nimeni nu s-a prins de asta.
De fapt, eu mă refeream la soţia lui Finnegan.
Ce-i cu ea?
Se spunea că a dispărut acum 50 de ani, poate a fost chiar ucisă,
iar adevărul e că l-a părăsit pe Finnegan pentru un alt bărbat.
Am citit în jurnalul lui că se uita în fiecare zi pe fereastră
să vadă dacă nu cumva se întoarce acasă.
Nu s-a mai întors.
El nu şi-a mai revenit niciodată.
În final, s-a închis în sine, lucru înţeles greşit de concitadinii săi.
Am găsit ceva.
Veniţi încoace.
Provizii livrate de biserică fiecărui om în vârstă.
Datele de pe ambalaje sunt ulterioare datei morţii lui Finnegan.
- Aşadar, suspectul le-a mâncat pe toate. - Aproape pe toate.
Nu s-a atins de spanacul cu smântână.
L-a aruncat la gunoi, după ce l-a înfăşurat cu bandă adezivă.
A făcut aşa cu toate porţiile.
Căutăm, deci, un individ care urăşte organic spanacul.
Cine nu urăşte spanacul?
Atent, meticulos, organizat.
Probabil că a folosit tot tacâmurile astea.
Amprente integrale.
Roag-o pe Garcia să le verifice prin bazele ei de date.
E Hotch.
E vorba de Elle, nu-i aşa?
Nu ştiu.
Când eram în Ohio... am vorbit cu ea.
Reid, toţi am vorbit cu ea.
Nu. Vreau să spun... am vorbit cu ea înainte de a-l împuşca.
În noaptea aia am fost la ea în cameră.
Era cu băutura pe masă.
Era să moară.
Şi eu aş fi băut dacă eram în locul ei.
De ce pădurea, J.J.?
Poftim?
Coşmarul tău.
Ai spus că ţi-e frică de pădure.
Păi... în adolescenţă am fost supraveghetoare într-o tabără
în Vermont, în pădure, şi, în timpul schimbului de noapte...
am culcat fetele, am stins luminile, ştiţi... chestiile obişnuite.
Totul părea în regulă, copiii adormiseră.
Nimic nu părea ieşit din comun...
până când am observat pete de sânge pe holul sălii principale.
Am urmat dâra de sânge până la cabana directorului taberei,
am mers la capul patului, şi am văzut că stătea acolo, sub cuverturi...
mort.
Cineva îl înjunghiase.
Am fugit de-acolo ca vântul.
Am ieşit pe uşa cabanei, am trecut de sala principală şi m-am tot dus.
Îmi aduc aminte că era întuneric beznă.
Când am ajuns la cabana noastră, am găsit o altă supraveghetoare.
Cred că m-a auzit când am ţipat.
Îngrijitorul a fost prins în timp ce se îndrepta înspre oraş.
Încă mai avea cuţitul la el.
Cred că atunci am hotărât că mi-e frică de pădure.
Vorbeşti serios?
Nu.
Nu, mi-am... aţi crezut ce v-am spus?
Haide, măi. Nu ştiu de ce mi-e frică de pădure.
Doar că... mi-e frică.
Lui de ce îi mai e încă frică de întuneric?
Chiar, Reid. De ce îţi mai e încă frică de întuneric?
Din cauza lipsei evidente a luminii.
Mă laşi?
J.J., a fost o poveste tare.
Dar ţine minte: răzbunările sunt, de obicei, nasoale.
Deja tremur.
Alo.
Îmi place relaţia noastră. Practic, nici n-avem nevoie de cuvinte.
Bună, frumoaso. Ai ceva pentru mine?
Am găsit două seturi de amprente pe tăvile alea.
Două?
Una îi aparţine unui copil.
Da, dar cărei victime, mai exact?
Ce-ar fi să lucrezi cu morga din Ozona şi să găseşti ale cui sunt?
Scumpule, sunt cu mult înaintea ta. Deja mi-am pus sclavii să lucreze la asta.
Între timp, hackeriţa voastră cea plină de resurse a găsit posesorul celuilalt set.
Amprentele sunt ale lui James Charles.
E consilier local.
Da, e chiar consilierul local care ne ajută la anchetă.
Glumeşti...
Stă pe Aleea Briarwood, la numărul 3725.
Ştiu exact de unde să-l iau, Garcia. Mulţam.
Sună-l pe Gideon. Tocmai am descoperit cine e răufăcătorul.
Sunteţi siguri că el e?
Charles?
Născut şi crescut în Ozona, cunoaşte zona, lucrează cu copiii.
Bine organizat, mic de statură, s-a infiltrat în investigaţie.
În ultimele 6 luni s-a întâmplat ceva care-ar fi putut să-i schimbe viaţa?
Soţia l-a părăsit şi l-a lăsat cu copilul.
Uite şi declanşatorul.
Băieţi, vrea să plece.
Dle. Charles!
Nu fugi!
Stai pe loc!
De ce fugeai?
Dă geanta încoace!
Ce-i asta?
Ce-i asta?!
De ce e şapca asta atât de importantă?
E şapca pe care o purta Nicholas Faye când a fost ucis.
Uite cum stă treaba.
Aş putea să stau aici şi să-şi povestesc ce cred eu c-ai făcut în casa lui Finnegan
în ultimele două săptămâni, sau ai putea să le faci tuturor un mare serviciu.
Mărturiseşte. Poate că reuşeşti să obţii o reducere a pedepsei.
Ce zici?
N-am fost niciodată acasă la Finnegan.
Nu e tocmai răspunsul pe care speram să-l aud, James.
Realitatea e că am găsit amprentele tale în casă, pe toate caserolele cu mâncare.
Normal.
Eu le livrez, în fiecare săptămână.
Aşa este. După ce i-a fugit soţia, a început să lucreze la cantina socială.
N-avem doar amprentele ca dovadă.
Ce voiai să faci cu şapca lui Nicholas Faye?
Poate că voiai să scapi de ea.
Sau erai aşa de mândru de această amintire încât voiai s-o pui într-un loc ferit?
Cum te-ai descurcat în ultimele şase luni, James?
Nu prea bine, corect?
Toată viaţa ta s-a cam dus de râpă, nu-i aşa?
Probabil că simţi că pierzi controlul, poate că te simţi abandonat,
şi bănuiesc că... te simţi cam impotent.
Haide, omule, zi şi tu ceva.
De ce te-a părăsit soţia?
Ce s-a întâmplat, James? S-a plictisit?
Mie personal nu-mi pari prea interesant.
A început să-şi piardă inspiraţia?
Doar n-oi fi unul din ăia care "termină " într-un minut!
Aha, aia era.
"Terminai " înainte ca ea să înceapă să simtă ceva.
Te-a părăsit pentru altul, care era în stare să... bravo!
Foarte bine, James!
Ţi-am atins vreo coardă sensibilă?
Vreau să mă duc acasă.
Vrei să te duci acasă?
Exact.
Îmi pare rău, dar n-o să vezi aşa ceva.
Ce-ar fi să vii mai aproape şi să-ţi aşezi fundul pe scaun?
Stai jos, am spus!
Am încheiat discuţia.
O să-ţi spun eu ce-ai încheiat, ai înţeles?
Da. Ce-ai descoperit?
Al doilea set de amprente nu se potriveşte cu amprentele celor trei victime.
Aşadar, ar putea exista şi o a patra victimă.
Verifică rapoartele dispariţiilor de copii din oraşele vecine şi sună-mă imediat.
De parcă nu era destul de rău că fusese abandonat de mama lui.
Acum tatăl lui e arestat, şi noi trebuie să-l dăm pe săracul copil
pe mâna asistenţilor sociali.
Asta prevede legea.
Legea pedepseşte şi traversatul aiurea, dar asta nu înseamnă că trebuie să-mi placă.
Bună ziua. Sunt agenta Jareau de la F.B.I.
O să-l luăm noi pe Jeffrey Charles, în aproximativ 20 de minute. Dacă...
Am înţeles.
Mulţumesc.
Ce s-a întâmplat?
James, nu pot să te ajut.
Nu pot să te ajut dacă nu mărturiseşti.
Jeffrey nu s-a dus azi la şcoală. Tatăl lui le-a spus că e bolnav.
Orice!
Alo?
Da, înţeleg.
Am înţeles.
Ce-ai urmărit?
Să-ţi faci curaj să-l omori pe cel pe care-l urai cel mai mult?
Pe propriul tău fiu?
Ce i-ai făcut, James?
Chiar aşa de jalnic eşti?
Să-ţi învinovăţeşti propriul copil pentru mariajul tău nereuşit?
Gura!
Nici gând! Vorbeşte! Vreau să mă lămuresc şi eu.
Ai bătut acei copii, care aveau încredere în tine. De ce-ai făcut-o?
Ca să-ţi recâştigi puterea?
Am noutăţi pentru tine.
N-ai avut niciodată putere.
Bine. Vorbeşte în continuare. Dă în mine.
Mai am multe să-ţi spun, nenorocitule.
O să te ţin treaz toată noaptea, ai înţeles?
Mi-e scârbă de tine!
Ce e ăsta?
Un "stilou " împotriva alergiilor.
Ciudat.
Cred că tocmai am descoperit ceva.
Alo.
Un "stilou " împotriva alergiilor şi un frigider plin cu produse lactate
sigilate cu bandă izolatoare.
Mulţumesc.
Asta ne ajută imens.
Ştii ce li se întâmplă în închisoare celor care au agresat copii?
Pot să vorbesc puţin cu el?
Desigur.
Grea zi, nu?
Vrei cafea?
Da, mulţumesc.
Vrei şi lapte?
Da, vă rog.
Să-mi zici când să mă opresc.
Gata.
De cât timp ştiai?
Ce să ştiu?
Că fiul tău e criminalul?
Ce vreţi să insinuaţi?
Tu i-ai dus caserolele cu mâncare lui Finnegan, dar fiul tău a mâncat din ele.
Toată mâncarea, în afară de spanacul cu smântână.
Vreţi să mărturisesc?
De aceea vă jucaţi cu mine în felul ăsta?
Să ştiţi că nu mă deranjează.
Aduceţi-mi un pix şi o să scriu că mărturisesc tot.
Am găsit un "stilou " împotriva alergiilor la tine în bucătărie.
Şi ce dacă? Asta demonstrează că fiul meu are o alergie.
La produse lactate.
De unde ştiţi asta?
Tocmai mi-ai spus.
Şi ce importanţă are?
Alergia lui Jeffrey e foarte periculoasă.
Aşa de periculoasă, încât a sigilat toate produsele lactate cu bandă izolatoare
ca să nu le mănânce din greşeală.
L-ai învăţat bine cum să se protejeze.
Şapca de baseball... am găsit-o.
Am găsit-o azi dimineaţă.
Era prin sertarele fiului meu.
Unde e, dle. Charles?
Tracy!
Termină!
"Termină "!
- Simon, hai să mergem. - "Simon, hai să mergem ".
Unde plecaţi?
Ar fi trebuit să mergem împreună acasă.
Mă duc la Henry.
Dar el nu stă la noi pe stradă.
Te duc eu acasă.
Bună, Jeffrey.
Pentru că n-ar trebui să mergi singură.
Ştii tu... "sistemul de prieteni ", tot tacâmul.
Foarte frumos din partea ta. Mulţumesc.
Hai. Ştiu eu o scurtătură.
Unde e, dle. Charles?
Era acasă când am plecat.
Nu e la tine acasă.
Dacă nu e acolo, habar n-am unde-ar putea fi.
Tracy Belle, o fetiţă de 8 ani, n-a ajuns acasă de la şcoală.
Ultima oară a fost văzută coborând din autobuzul şcolii, pe str. Fuller.
Adună-ţi oamenii şi hai să mergem. O s-avem nevoie de toată lumea.
Să mergem.
Trimite-i pe Mack şi pe oamenii lui pe str. Fuller.
Am înţeles, domnule.
Mai avem mult?
Mergi tu prea încet.
Ghiozdanul ăsta e tare greu.
Mă dor picioarele.
Ce te-a apucat?
Taci şi mergi în continuare!
Nu mă simt bine.
Am zis să taci din gură!
După ce a fugit maică-sa, probabil că Jeffrey a urât faptul că tatăl lui
petrece mai mult timp la servici cu alţi copii decât petrece cu el.
Şi-a vărsat furia pe toţi copiii care i se părea că beneficiau de atenţia tatălui său.
Mama lui Tracy spune că aici ar fi trebuit să coboare din autobuz.
Ar fi trebuit să vină acasă cu un vecin.
Probabil că aici a luat-o Jeffrey, dar unde-o fi dus-o?
Tot oraşul e plin de patrule.
Cum reuşeşti să răpeşti o fetiţă fără să te vadă nimeni?
Pentru că noi l-am învăţat cum.
Nimeni nu va suspecta doi copii care merg împreună.
Îţi aduci aminte de "sistemul de prieteni "?
Încercând să educăm lumea, am reuşit să educăm criminalul.
Unde s-ar duce un puşti de 12 ani când nu joacă nimeni baseball?
În parc.
Şi parcul e înconjurat de pădure.
Să mergem.
Tracy!
Hai să mergem acasă.
Mă jucam şi eu.
De ce eşti aşa de infantilă?
Tracy!
E ghiozdanul lui Tracy Belle.
A dus-o în pădure. Despărţiţi-vă!
Opreşte-te!
- Eşti teafără? - Da.
De ce i-ai bătut pe copiii ăia?
C-aşa am vrut eu.
Ar fi trebuit să-i spun cuiva.
Poftim?
Lui Gideon, lui Hotch sau unuia dintre voi.
În noaptea aia am vorbit cu Elle.
Ştiam că există o problemă, dar ar fi trebuit să-i spun asta cuiva.
Reid, fii atent la ce-ţi spun.
Nu te chinui singur.
Încercai să-ţi ajuţi prietena.
Ai înţeles?
Nu-ţi fă una ca asta, omule.
Elle a ales singură. Ea a luat decizia.
N-a recunoscut nimic?
Nu.
Ai procedat corect.
Da, ştiu.
Ne vedem peste câteva ore.
Bine.
Era Gideon?
Da.
Spune-i "la revedere " din partea mea.
Asta nu înseamnă că îmi recunosc vina.
Bine.
Când am început să lucrez aici, când auzeam că îmi sună telefonul,
când mă suna Biroul, eram aşa de emoţionată.
Inima începea să-mi bată foarte repede.
Acum, acelaşi sunet parcă mă paralizează.
Nu mai sunt cea care eram.
Ce-am făcut în seara aia cu Lee... dacă aş mai trece o dată prin asta,
aş proceda exact la fel.
Deşi ai omorât pe cineva.
Se pare că asta a fost tot.
Când am venit aici, nu înţelegeam de ce nu zâmbeşti niciodată.
Acum cred c-o să-mi lipsească asta.
Şi mie o să-mi fie dor de tine...
Traducerea şi adaptarea: baltzatu