Aici Agenţia Naţională de Ştiri. Cu cine doriţi, vă rog?
În dimineaţa asta va avea loc o explozie.
Ce spuneţi?
Am spus:
"în dimineaţa asta va avea loc o explozie ". O bombă.
Mă scuzaţi... aţi zis cumva "bombă", domnule?
Domnule?
Într-un autobuz.
În oraşul unde a început totul.
Transmiteţi-mi mesajul mai departe.
Mesajul? Care mesaj?
Că acesta e doar începutul.
Până când nu vom recăpăta controlul,
vor muri oameni.
'neaţa, J.J. Ce-ai făcut în...
weekend?
Intră.
Siguranţa Naţională tocmai a raportat o ameninţare de atentat cu bombă,
într-o zonă urbană necunoscută.
Agenţia Naţională de Ştiri a primit un telefon anonim.
Te sun eu mai târziu. Când?
Acum jumătate de oră.
Trebuie să analizeze ameninţarea cât mai repede posibil.
- Adună echipa. - Am înţeles.
Mă scuzaţi... aţi zis cumva "bombă", domnule?
Într-un autobuz. În oraşul unde a început totul.
Transmiteţi-mi mesajul mai departe.
Mesajul? Care mesaj?
Că acesta e doar începutul.
Până când nu vom recăpăta controlul,
vor muri oameni.
În ultimele 20 min., ameninţări aproape identice au fost transmise
majorităţii agenţiilor principale de ştiri naţionale din S.U.A.
Informaţia e aproape identică. Textul diferă foarte puţin.
Aşadar, nu e un mesaj înregistrat sau o citire după hârtie.
Asta indică încredere în propriile forţe.
Era mai simplu să fi sunat la o singură agenţie.
E clar. Individul vrea să fie auzit.
Comportamentul e tipic atentatorilor pentru cauze personale.
O singură bombă are impact limitat, e un simplu "pacheţel ".
Dacă dă multe telefoane, magnifică explozia de 100 de ori.
Avem şi celelalte înregistrări. Se centralizează, în vederea expertizei
Agenţiile spun că apelul a fost primit de la un număr cu acces restricţionat.
Două dintre ele ne-au dat voie să le supraveghem centralele, dacă e nevoie.
Ai convins agenţiile de ştiri să te lase să le supraveghezi centralele telefonice?
Cine m-ar putea refuza?
Nu cred că e Al-Quaeda. Ei nu sună decât după ce au detonat bomba.
La cererea Siguranţei, agenţiile nu vor publica ştirea până nu terminăm ancheta.
Nu mi se pare o ameninţare falsă.
Vocea e calmă, resemnată. A decis ceva. E hotărât să-şi pună planul în aplicare.
În plus, a spus că "acesta e doar începutul ".
Începutul cui? Şi a mai zis
"până când nu vom recăpăta controlul ". Care control?
Trebuie să mai sune. Şi, dacă ameninţarea nu va fi urmată de un eveniment,
nimeni nu-i va mai da atenţie în viitor.
Deci... le spunem agenţiilor să publice ştirea?
În niciun caz.
Astfel de ameninţări, fără o locaţie anume, vor genera o panică de proporţii.
Şi atunci... ce facem?
Din păcate, nu putem decât să aşteptăm...
Robespierre scria:
"Criminalii îi măcelăresc pe nevinovaţi pentru a câştiga un premiu,"
"şi nevinovaţii luptă din toată puterea împotriva tentativelor de crimă".
Aşadar, Seattle e locul unde a început totul.
Acum trebuie să ne dăm seama ce a început aici,
iar mintea mea nu găseşte decât muzica grunge şi cafeaua la suprapreţ.
Niciuna nu pare destul de semnificativă pentru a genera asemenea acte de terorism.
Individul pune bombe din motive personale. E suficient să fie semnificativă pentru el.
Sunt agentul Nick Casey, de la Biroul din Seattle.
Sunt ag. special Hotchner. Încântat de cunoştinţă.
Ei sunt dr. Spencer Reid, agentul special Morgan,
agentul Jareau şi agentul special Gideon.
Aţi identificat dispozitivul?
Pare a fi o bombă artizanală minusculă, ataşată la o umbrelă.
Aş vrea să mă uit la resturile bombei cât de curând posibil.
Am experienţă ca genist.
Imediat ce le catalogăm.
Câţi oameni erau în autobuz când a avut loc explozia?
25, cu şofer cu tot. Doi au murit în explozie: şoferul şi un tânăr.
Alţi şapte au fost răniţi.
O bombă explodată într-un autobuz plin a omorât doar doi oameni?
Încărcătura explozibilă a fost destul de mică.
Cei doi morţi erau chiar lângă bombă atunci când a explodat.
Sylvia Cohen, o pasageră în vârstă, a găsit umbrela pe jos, la picioarele ei.
A spus că tânărul s-a oferit să o ducă la şofer în locul ei.
E tare tristă din cauza asta.
Aţi verificat şi interogat şi restul pasagerilor?
Dacă vreţi să vorbiţi cu ei, avem datele lor personale.
Ai aflat poziţia fiecăruia?
Poftim?
Unde stăteau în autobuz?
Nu.
J.J., ia legătura cu pasagerii şi află unde stătea fiecare.
Da, imediat.
Nimeni n-a văzut cine a lăsat umbrela?
Nu.
Dar, după stilul exploziei, pare a fi...
un detonator de la distanţă de undeva de-aici, pe colţ.
La distanţă, ai zis?
O telecomandă de proximitate.
- Ca telecomanda de la garaj? - Ceva de genul ăsta.
E extrem de riscant.
Oricine ar fi putut detona bomba doar încercând să-şi deschidă garajul.
A detonat bomba cu telecomanda, din colţul străzii.
Oare voia să fie foarte aproape atunci când exploda bomba?
Sau trebuia să fie ceva automatizat?
Telecomenzile alea sunt destul de primitive. Probabil că aşa a dorit.
- Atunci, e normal să fi fost agitat. - Poate că a sesizat cineva asta.
Pot să dau un anunţ public, să solicit informaţii de la cetăţeni.
Avem nevoie de o conferinţă de presă.
În ea, o să-l obligăm pe el să ne sune.
Încă mai încercăm să aflăm ce s-a întâmplat.
Rapoartele iniţiale vorbeau de o bombă, dar, cum nimeni n-a revendicat atentatul,
nu putem exclude varianta unei probleme mecanice.
Agentul special şef Gideon se va ocupa de toate comunicaţiile legate de incident.
Dacă există persoane care ne pot ajuta, îl puteţi contacta telefonic pe dl. Gideon.
Vă vom informa despre cum se desfăşoară ancheta. Vă mulţumim.
Credeţi că a fost suficient?
Va sublinia faptul că mesajul lui n-a fost adus la cunoştinţa publicului.
Şi dacă nu ne sună?
Reid şi Morgan verifică bomba. Poate descoperă ei ceva.
Reid, ştii că individul putea să cumpere detonatorul de la orice magazin de jucării?
Iei o maşinuţă cu telecomandă, un avion, sau o bărcuţă,
ataşezi un detonator ca ăsta la motoraş, apeşi un buton, şi...
bum! Artificii de ziua naţională la minut.
Bună ziua! Sunt Derek Morgan.
El e dr. Spencer Reid. Suntem de la Brigada de Analiză a Comportamentului.
Sunt Cassandra Atkins. Cass sau Cassy, puteţi să-mi spuneţi cum vreţi. Genist.
- Drăguţă reconstrucţie. - A, n-a fost prea greu.
Încărcătura explozivă a fost mică şi fragmentele - relativ uşor de găsit.
Spune-mi, ce-aţi mai găsit?
În afară de încărcătura anemică, a folosit boabe uscate.
Boabe uscate...
A ales şrapnelul care nu face pagube decât în apropiere. De ce oare?
Ce face, minimizează numărul de victime?
Pe declanşator e gravat ceva.
Pare a fi un robot străpuns de o săgeată.
Anti-robotizare?
Nu cumva ruta aia e echipată cu autobuze inteligente?
- Autobuze inteligente? - Exact.
Autobuze computerizate, pline de senzori, cu opriri şi porniri perfect sincronizate?
Da, de anul trecut.
- Aşadar, e împotriva tehnologiei. - Posibil.
Bună, păpuşico.
Eşti gata să faci câteva minuni pentru mine?
Provoacă-mă, analistul meu comportamental cel frumos.
Activitatea teroristă locală în zona oraşului Seattle.
Morgan... am zis "provoacă-mă "! Nici măcar nu-mi bate inima mai repede.
Zona asta pare a fi tărâmul promis al nemulţumiţilor.
Drepturile animalelor, zone segregaţioniste...
Ceva anti-tehnologie?
A, da, oponenţii mei cei duşi cu capul...
Am găsit ceva! Acum o lună, în Tacoma, Washington...
un tânăr mascat a luat-o razna într-un laborator plin de computere,
zbierând "în curând vom fi sclavi, iar maşinile vor fi stăpânii "! Măiculiţă...
Ar fi foarte naşpa pentru mine.
Sunt înconjurată.
Haide, de ce te temi?
O să te apăr eu.
Ei, asta îmi face inima să-mi bată mult mai repede.
Vă trimit înregistrarea video.
Ce altceva mai ai, Garcia?
Am mai găsit un articol, publicat în gazeta Universităţii St. Dennis.
Primăvara trecută, a fost atacat un internet cafe de lângă universitate.
Cineva a pus bombe în unităţile de dischete. 4 computere au explodat.
Nimeni nu a fost rănit.
Mai foloseşte cineva dischete?
Corect, agent Deşteptu'. Asta a fost ideea de bază a atacului.
Au lăsat un bileţel:
"până la urmă, veţi fi la fel de învechiţi ca tehnologia voastră primitivă ".
Cine semnează bileţelul?
Brigada F.F.T. Am găsit câteva articole despre Brigada "Liberi de tehnologie ",
un grup de ciudaţi apărut de curând.
Mai scrie ceva în bileţel?
Da. Mai e un desen copilăresc, care aduce cu un robot străpuns de o săgeată.
V-o trimit imediat.
Ştiaţi că Seattle e locul unde au apărut majoritatea tehnologiilor de vârf din lume?
Unde a început...
Cred că suntem gata să facem o caracterizare.
Credem că autorul necunoscut locuieşte în Seattle
Toate atacurile, majoritatea urmate doar de distrugeri ale proprietăţii,
s-au produs aici,
iar momentul şi locaţia indică o cunoaştere a zonei.
Chiar dacă azi a detonat o bombă şi au murit oameni,
nu credem că asta era intenţia lui.
De fapt, cei care nu erau în preajma bombei au fost răniţi uşor.
Credem că intenţionează să sperie lumea.
Deci, e terorist.
Este, dar...
termenul e prea vag pentru a-i descrie intenţiile.
Douglas şi Olshaker îi categorisesc în: criminali,
care se supun cauzei colective, cu probleme psihice
şi cu motive personale.
Credem că individul urmăreşte o cauză personală.
Cei din această categorie sunt motivaţi de un conflict emoţional interior.
Într-un interviu acordat în închisoare, "Bombardierul singuratic ", Ted Kaczynksi,
a recunoscut că, înaintea de a absolvi Universitatea din Michigan,
se gândea să devină femeie.
Chiar s-a înscris să-şi facă o operaţie de schimbare de sex,
dar, în timpul verificărilor obligatorii anterioare operaţiei, s-a răzgândit.
I-a spus psihologului că a greşit.
Din acel moment, în următorii 30 de ani,
Ted Kaczynksi a desfăşurat o campanie de izolare, plină de crime.
A.N.-ul nostru e bărbat.
Locuieşte singur, probabil că lucrează pe cont propriu.
E foarte bine organizat, meticulos şi extrem de inteligent.
Cei care-l cunosc îl categorisesc drept "ciudat ".
E furios, retras, predispus la accese subite de violenţă.
E genul de om a cărui arestare nu va surprinde pe nimeni.
Orice vecin îl crede în stare de ceea ce face.
Se pare că militează împotriva tehnologiei, dar nu împotriva celei de vârf,
ci cea care ne înconjoară pe toţi.
Într-un oraş ca Seattle avem peste 10.000 de ţinte posibile.
Dle. agent Gideon, aţi primit un telefon pe linia de urgenţă.
Bine.
Dă-i drumul.
Sunt agentul Gideon.
De ce aţi declarat că atentatul nu a fost revendicat de nimeni?!
Îmi pare rău.
I-am sunat pe toţi,
toate agenţiile ştiau cine suntem încă dinainte de atentat.
Şi ei au tăcut?!
Agenţiile sunt incompetente.
Dacă vreţi să vă faceţi auzit mesajul sau dacă aveţi vreo cerere,
sunt mult mai calificat să vă asist.
Cum vă cheamă, domnule?
Suntem Brigada L.D.T.
Nu, dumneavoastră. Cum...
cum să mă adresez?
La noi, individul nu are valoare. L.D.T. e o organizaţie importantă,
cu sute de membri.
Dar Dvs... aveţi un nume, nu?
Puteţi să-mi spuneţi Allegro.
Allegro, hai să ne întâlnim undeva.
Putem vorbi despre mesajul vostru.
Poate reuşesc să te ajut...
Dacă agenţiile de ştiri nu ne fac public mesajul,
atunci o s-o faceţi voi. E responsabilitatea voastră.
Sună la numărul ăsta. O să-ţi răspund imediat.
Nu va mai trebui să sun.
O să găsiţi mesajul când veniţi încoace.
Pardon? Cum adică?
Ce-a fost asta?
Allegro?
Alo?
Allegro!
Simţi mirosul?
E acelaşi exploziv, dar în cantitate mai mare.
Da. Şi acelaşi tip de detonator.
Benzinăria s-a închis cu 15 minute înainte de producerea exploziei.
Din fericire, angajaţii plecaseră deja acasă.
Nicio victimă, o explozie mai puternică şi o scădere a numărului de victime.
Trebuie să facem grila de căutare cât de curând posibil.
Ce să le spun să caute?
A spus că mesajul va fi aici când vom ajunge.
Liber!
E o carte.
"Manifestul ".
Pune-o la dosar.
Cererea principală din manifest e complet nerealistă.
Ne cere să oprim maşinile, care au înlocuit muncitorii americani, într-o săptămână.
Dacă nu i se îndeplineşte cererea, spune că va detona bombe mai puternice.
Aşadar, avem un terorist anti-tehnologie, care a atacat până acum
câteva computere, un A.T.M., o benzinărie automatizată
şi un autobuz "inteligent ".
- Şi care îşi spune Allegro. - Ce-aţi spus?
Mi-a spus să-i zic Allegro.
Bineînţeles. E dintr-o carte.
Probabil...
Nu, chiar e luat dintr-o carte, un roman pe care l-am citit când eram mic.
Se numeşte "Planeta pustie " şi e unica lucrare a lui David Hansberry.
Are de toate: tehnoizi, minuţieni, absolut totul.
Roboţii încep să se împerecheze cu oamenii şi preiau controlul asupra planetei.
În esenţă, umanitatea pierde războiul cu tehnologia.
Personajul principal e un puşti de 12 ani, Allegro,
care construieşte o armată şi luptă în numele umanităţii.
Morgan, roag-o pe Garcia să scoată toate informaţiile posibile despre autor.
David Hansberg?
Hansberry.
Imediat.
În autobuzul atacat ieri era un oarecare dr. Emory Cooke.
Cică e un geniu în computere, un pionier al vieţii artificiale.
Exact, Cooke. A dezvoltat un soft care imită sistemul reproductiv al omului.
Computere care se pot înmulţi.
Poate că acest Cooke era ţinta, nu autobuzul "inteligent ".
Dacă e aşa, atunci A.N.-ul urmează întocmai cursul romanului.
Allegro şi armata lui nu numai că au distrus roboţii,
dar au şi asasinat oamenii de ştiinţă care i-au creat.
Drul. Cooke stătea chiar în faţa Sylviei Cohen.
Şi umbrela a fost descoperită chiar sub scaunul doctorului.
Exact.
Vă mulţumim pentru promptitudine, dre. Cooke.
Oamenii, mai ales extremiştii religioşi, se opun vehement muncii Dvs.
Aţi primit cumva scrisori sau telefoane de ameninţare referitoare la munca Dvs.?
- Niciodată. - Serios?
Am reuşit să desfiinţez anumite temeri referitoare la blasfemia vieţii artificiale
informând pe toată lumea despre propriile mele păreri.
Care sunt acestea?
Nicio descoperire ştiinţifică nu înlătură ideea existenţei lui Dumnezeu.
Mai există şi indivizi cu păreri etice extrem de radicale.
Problemele etice se învârt în jurul manipulării formelor de viaţă existente.
Eu muncesc pentru a crea viaţă artificială, chestie care nu prea ridică dileme etice.
Dar nu şi pentru cel care a pus ieri o bombă în autobuz.
Pare obsedat de romanul S.F. "Planeta pustie ", scris de David Hansberry.
- Cunoaşteţi cartea? - Sunt prieten cu autorul.
David Hansberry e pseudonimul folosit de autorul "Planetei pustii ".
Haide, Garcia. Ştiu că-i cunoşti numele adevărat. Zi-i odată.
Numele ei,
şovinist drăgălaş ce eşti,
e Ursula Kent,
şi e profesor de literatură la...
Doamne!
În Seattle, la Universitatea St. Dennis.
Unde-au explodat bombele din unităţile de dischetă.
Exact.
Domniţă, eşti lumina vieţii mele.
Voi fi mereu la dispoziţia ta, dragul meu.
Mă înnebuneşti când foloseşti limba lui "voulez coucher "...
Încetează.
Pa-pa, zăpăcită mică.
Ursula Kent e o femeie genială. Predă literatura post-modernistă.
Mă invită în fiecare semestru să le vorbesc studenţilor.
E... e în oraş? În Seattle?
Eu ce spuneam?
Domnule, "Planeta pustie " e cartea de căpătâi a A.N.-ului nostru.
Vrea să distrugă ceea ce crede el că ameninţă supravieţuirea fiinţei umane,
şi cred că, în ochii lui, Dvs. sunteţi o asemenea ameninţare, dre. Cooke.
Aşa cum am mai spus, mă îndoiesc de asta.
Credeţi că între prezenţa Dvs. în acel autobuz
şi faptul că sunteţi prieten cu autoarea nu există nicio legătură?
Un om de ştiinţă obişnuia să spună:
"coincidenţele par a fi sursele celor mai iraţionale fapte ale omenirii ".
- Mintea sesizează coincidenţele, şi... - Am înţeles ce vrea să spună.
Aş vrea să vă atribui o escortă armată, dre. Cooke.
Doar până când îl găsim.
Nu, mulţumesc.
Poftim?
Serios vorbind, par eu a fi tipul de om care şi-ar dori
să meargă peste tot însoţit de trupe de asasini ai guvernului?
Eu nu sunt aşa.
Trupe de asasini?
Ai vorbit vreodată cu o persoană care vrea să-ţi arate permanent că e mai deştept?
În fiecare zi.
Urăsc asta.
Garcia a descoperit cine e autorul cărţii. David Hansberry e doar un pseudonim.
O cheamă Ursula...
Ursula Kent, profesoară de literatură post-modernistă
la Universitatea St. Dennis, locul unde au explodat bombele din unităţile de dischetă.
Mă rog... J.J. a sunat-o. Ne primeşte la orice oră.
Să mergem.
Trebuie să oprim la o librărie, să luăm un exemplar din "Planeta pustie ".
Vreau s-o mai citesc o dată înainte de a mă întâlni cu autoarea.
N-am mai citit-o de când aveam şase ani.
Şase ani?
La şase ani, eu încă mai mergeam pe tricicletă.
- Termini odată? Durează doar 10 minute. - S-o cumperi sau s-o citeşti?
De fapt... ambele.
Roagă-l pe ag. Casey să-i asigure o escortă dr-lui. Cooke.
Indiferent dacă-i place sau nu, omul e în pericol.
A folosit un detonator care se declanşează la schimbarea presiunii.
Se pare că era sub scaun.
S-a armat când s-a aşezat şi a detonat când s-a ridicat.
A vrut să se asigure că n-o să mai rateze. Că nu-i mai ia nimeni umbrela.
Hotch, Gideon a vorbit cu individul. I-a oferit protecţie, dar ne-a refuzat.
Oricum urma să-l păzim.
Nu cred c-ar fi ajutat la ceva.
Ce vreţi să spuneţi?
Acest tip de detonator trebuie să fi fost montat în timp ce vorbea cu noi.
Altfel, bomba ar fi explodat când a venit la biroul nostru.
O să pun echipele de securitate să verifice înregistrările video din ultimele două ore.
Foarte bine.
Gideon la telefon.
Mă bucur că n-a mai fost rănit şi altcineva în afară de dr. Cooke.
Drul. Cooke n-a fost rănit. A fost asasinat.
- În timpul războiului nu există asasinate. - Ăsta... nu e război. Tu...
confunzi acţiunea romanului cu realitatea,
trăieşti într-o lume fictivă.
- O să-mi îndepliniţi cererile? - Nu pot.
Să opresc toate maşinăriile într-o săptămână... ştii că e imposibil.
Mai vreau să-mi publicaţi manifestul în Gazeta de Seattle, în ediţia de seară.
Nu în New York Times sau în Washington Post?
Vrei să-l citească cineva din Seattle?
Mai am mult de lucru. Mult, foarte mult.
De fapt, o să-i fac imediat o vizită unei cunoştinţe mai vechi de-a Dvs.
V-aş invita şi pe voi, dar ştiu că veţi fi extrem de ocupaţi.
Am luat-o.
Era ultimul exemplar. Vânzătorul spunea
că a devenit destul de populară în rândul iubitorilor de S.F.-uri.
Hotch?
Un pachet suspect a fost descoperit în sediul Regiei Apelor.
Rapoartele spun că pare a fi o bombă artizanală. Suntem pe drum.
Bine, ţine-mă la curent.
A.N.-ul spune c-o să fim ocupaţi.
Recepţionat.
Ameninţare cu bombă la Regia Apelor.
Mergem şi noi?
Nu, mergem s-o vedem pe dna. profesoară Kent.
Pune-ţi centura.
Bună. Sunt Ursula Kent.
Încântat de cunoştinţă, dnă. profesoară. Sunt Jason Gideon, de la F.B.I.
El e dr. Reid.
Mă bucur foarte mult că v-am întâlnit. Sunt un mare admirator al lucrării Dvs.
Mulţumesc pentru apreciere.
Putem sta de vorbă în biroul meu.
După dumneavoastră.
Cartea Dvs. a devenit extrem de importantă pentru ancheta noastră.
Mi-au spus şi colegii Dvs. Dar nu înţeleg de ce.
Atentatorul o consideră un fel de profeţie.
Încearcă să salveze umanitatea prin împiedicarea robotizării societăţii.
Absurd!
A scris un fel de manifest, numit "Ghidul pentru o viaţă practică ",
iar câteva părţi din manifest sunt copiate cuvânt cu cuvânt din "Planeta pustie ".
A preluat ceea ce credea că e cauza Dvs. şi ucide oameni în numele ei.
Dar "Planeta pustie " e o operă de ficţiune pură.
Nu şi pentru el.
Cum şi-ar putea închipui cineva că e mai mult decât o ficţiune?
Din păcate, nu putem prezice ce ecou poate avea o carte în mintea unui nebun.
Asta l-a determinat să ucidă?
Îl cunoaşteţi pe dr. Emory Cooke?
Foarte bine.
- Le vorbeşte studenţilor Dvs.? - Da.
Drul. Cooke a fost asasinat de terorist cu o oră în urmă.
Nu se poate...
Liber!
Am îndepărtat pericolul. E tot o bombă minusculă.
Sperietura ar fi fost mare, nu pagubele.
E acelaşi A.N., fără îndoială. Aceeaşi gravură.
Casey sunt.
Venim cât de repede se poate.
Încă o bombă, la un oficiu poştal.
Să mergem.
Dnă. profesoară, ce e aia?
Un dar de la...
de la un om extrem de inteligent. Mi l-a dat acum mulţi ani, înainte de a muri.
De fapt, medalionul m-a inspirat cumva să scriu "Planeta pustie ".
James milita încă de pe atunci împotriva efectelor nocive ale tehnologiei.
Pentru mine, e un fel de talisman.
Îl purtaţi şi la ore?
Da, uneori.
Am găsit această gravură pe toate bombele A.N.-ului.
Dumnezeule!
Teroristul a scris un manifest pe care vrea să i-l publicăm,
dar nu în presa naţională.
Vrea să-l publicăm în Gazeta de Seattle.
Vrea ca manifestul să fie citit de cineva de aici.
Aţi avut vreun student pe care îl credeţi capabil de asemenea fapte?
Un student de-al meu? Cineva care să urască tehnologia?
Predau literatură post-modernistă.
În acest domeniu, invenţiile tehnologice sunt adesea considerate opere de artă.
Corect. Dar, de cele mai multe ori, cei mai îndârjiţi critici ai progresului tehnologic
sunt oameni cu studii aprofundate. Studenţii Dvs. pot fi încadraţi aici.
Vă rog să citiţi asta.
Spuneţi-mi dacă stilul vi se pare cunoscut.
O să vă aşteptăm.
Morgan?
Gideon, individul ăsta mă calcă pe nervi. Patru ameninţări cu bombă în 50 de minute.
Toate bombele erau foarte mici.
Şi locaţiile?
Regia locală a Apelor, Poşta Centrală, Biroul de Asistenţă Socială...
Acum suntem într-o librărie.
Clădiri guvernamentale.
Nimic prea tehnologizat.
Nu, nimic.
Ce-o fi urmărind, oare?
Să ne distragă atenţia, să ne alerge de colo-colo...
Şi se descurcă de minune. Gideon, nu-mi place deloc cum merg lucrurile.
Îl fugărim aiurea. Trebuie să i-o luăm înainte cumva.
Dna. profesoară Kent citeşte manifestul.
Să sperăm că e la fel de rapidă ca Reid.
Nimeni nu poate citi mai repede ca Reid...
- Asta e programa Dvs.? - Da.
E aceeaşi în fiecare semestru?
În mare parte. Mai schimb câte o carte, câte un proiect...
Aveţi doar doi invitaţi.
Da, dr. Cooke şi dr. Brasier.
Sunt singurii pe care îi invit, dar vin permanent.
Le vorbesc tuturor studenţilor mei din anul I.
Drul. Cooke este... era expert în probleme de viaţă artificială,
iar dr. Brasier - în inteligenţă artificială.
Drul. Brasier are biroul aici, în campus?
Nu.
Îl are de cealaltă parte a oraşului, la Rolling Hills.
Morgan, e posibil să fi descoperit ceva.
Bună, Shelly.
Plec acum către simpozion.
Ţine-mi şi mie un loc.
Nu e deloc nepoliticos.
Bine... spune-le că vine un V.I.P. şi că o să fii concediată dacă nu-i ţii un loc.
Când spunea asistenta că a plecat?
- Acum câteva minute. - Perfect. Poate nu s-a urcat în maşină.
Shelly, sunt un V.I.P.
Ba da, sunt.
- Nu-mi pasă ce le spui... - Opriţi maşina!
Din punctul meu de vedere, sunt. În plus, sunt obosită şi am nevoie de un loc...
Doamnă! Opriţi maşina!
Ascultaţi-mă. Nu opriţi motorul şi scoateţi maşina din viteză.
Doamnă, scoateţi-o din viteză. Nu opriţi motorul!
Nu vă speriaţi.
- Sunt de la F.B.I. - De la F.B.I.?!
- Sunteţi dna dr. Brasier? - Da, sunt dr. Brasier.
Ea e.
Fata mea... te sun eu.
Dnă. doctor, vă rog să nu mişcaţi.
Poftim?
Trebuie să vă mişcaţi cât mai puţin posibil. Vă rog.
Fir-ar...
Dnă. doctor, vă rog să mă ascultaţi cu atenţie.
Trebuie să vă mişcaţi cât mai puţin, înţelegeţi?
De ce?
Aveţi o bombă sub scaun.
Doamne, Dumnezeule.
Dă-mi curajul şi forţa să trec şi peste asta.
Dnă. doctor...
N-o să păţiţi nimic.
El ne va da putere...
Toate dispozitivele făcute de individ au fost destul de simpliste.
Presupun că şi declanşatorul acestei bombe e unul obişnuit,
ceva gen clanţă de uşă.
O să folosesc placa asta,
o s-o aşez între declanşator şi scaun ca să menţin declanşatorul apăsat,
şi cred că vom rezolva problema.
- Crezi? - Păi...
Dacă dăm peste un declanşator cu mercur, o s-avem probleme mari.
Mulţumesc, Hotch.
Da, nu plec nicăieri.
Aşadar?
Geniştii sunt gata de acţiune.
- Poate c-ar trebui să mergem şi noi. - Nu. Cred că le-am sta în cale.
Cum rămâne cu Morgan?
Nu s-a răzgândit.
Morgan?
Îţi ordon să pleci de lângă maşină.
Hotch, ştii cât de mult te respect.
Dar n-o s-o părăsesc.
Ar trebui să-ţi asculţi prietenii.
Nu fă aşa ceva.
Să nu te dai bătută, doctore.
O să stau chiar aici, lângă tine.
Ai înţeles?
Perfect.
Am o mână ocupată.
Cassie...
Da?
Poate ai nevoie de cealaltă mână, aşa că dă-i bătaie.
Fă ce ştii tu că trebuie făcut. Hai să terminăm odată.
Daţi-vă înapoi.
Mulţumesc.
Nu recunosc nimic, în afară de câteva capitole plagiate grosolan.
Manifestul e plin de aberaţii tipice bolnavilor psihici.
Chiar acum, un tânăr pe care îl respect şi admir enorm de mult
îşi pune viaţa în pericol din cauza acelui dement.
O să mă mai uit o dată peste el.
Mulţumesc.
N-o să păţeşti nimic.
Şi el a zis: "întâmpinaţi-L pe Dumnezeu "!
A avut noroc.
Da, de data asta...
Da, sunt teferi.
Perfect.
Aruncă maşina în aer.
Îi aruncaţi maşina în aer?
Cea mai bună modalitate de a o proteja e să convingem atentatorul că a omorât-o.
Vecinii vor auzi explozia, televiziunile vor difuza ştirea.
Aveţi o viaţă complicată.
Trăim într-o lume complicată.
Îmi pare rău că n-am putut să vă ajut cu mai mult.
Da, şi mie.
Mai gândiţi-vă, totuşi, la manifest.
Poate că, dacă nu mai simţiţi privirile noastre, o să vă daţi seama de ceva.
Aţi putea să verificaţi din nou lista studenţilor.
Gândiţi-vă la studenţii bărbaţi, dacă vi s-a părut ceva ciudat...
E foarte probabil ca individul să fie extrem de temperamental.
Poate mai sesizaţi aspecte minore, pe care nu le-aţi observat înainte.
O să-mi rog asistenta să-mi aducă toate dosarele.
Pot să vă întreb ceva, doamnă?
Fireşte.
De ce n-aţi mai scris?
Cred că era singura poveste pe care voiam s-o ştie toată lumea.
O să lucrez la birou, până noaptea târziu. Dacă e nevoie, nu ezitaţi să mă contactaţi.
Vă mulţumim.
- Noapte bună. - Şi vouă.
Melissa, am nevoie de dosarul şi de lucrarea unui student de anul trecut.
Da, îl cheamă Kenneth Roberts.
Super. Mulţumesc.
Totul începe cu sinuciderea tatălui.
Avem cinci locuri ale faptei, pline de informaţii care trebuie parcurse.
Şi clădirile vizate de A.N. pentru bombele false... îi schimbă cumva profilul?
Nu cred. Bombele false n-aveau niciun alt scop.
Ţinte false, pentru a ne ţine departe de dr. Brasier.
Reid, ce faci acolo?
E desfăşurarea acţiunii "Planetei pustii ".
Allegro şi-a omorât mama?
Da, în final a descoperit că fusese adoptat şi s-a reîntâlnit cu mama sa naturală.
I-a mulţumit pentru că i-a oferit şansa să aibă o viaţă mai bună, dar,
în mod ironic, îşi dă seama că mama lui devenise robot. Aşa că... o omoară.
Sacrifică singura persoană cu care avea o legătură de sânge pentru binele umanităţii.
Şi eu care credeam că S.F.-urile sunt pentru tocilari...
Parc-ar fi o tragedie greacă.
Romanul nu e tocmai tragic.
De fapt, mama sa e atât de mândră de el în ultimul capitol,
de parcă ăsta i-ar fi fost destinul,
dovada că... că a procedat bine atunci când l-a dat spre adopţie.
Stai puţin. De unde ştie el că mama sa e mândră de el, dacă o omoară?
Episodul e povestit de ea însăşi. De fapt, întregul roman e povestit de ea.
De parcă ar fi în Ceruri şi i-ar vorbi cititorului de acolo.
Mama e povestitoarea.
Da. De fapt, e povestea ei.
Singura poveste pe care voia s-o ştie toată lumea...
Pentru a-şi împlini destinul, trebuie să-şi omoare mama.
Să nu deteşti cartea.
Fără ea, nu cred că te-aş fi cunoscut vreodată cu adevărat,...
mamă.
Kenneth, tu ai făcut toate astea?
Tu l-ai omorât pe drul. Cooke?
Mi-ai citit manifestul.
Da, şi...
am crezut că recunosc anumite fragmente.
Ştiu de ce ai scris "Planeta pustie ".
Ştiu ce-ai încercat să spui.
Kenneth...
ai înţeles greşit.
Nu prea cred.
Kenneth...
cartea e pură ficţiune.
- Cartea e darul tău! - Nu, nu e.
E o simplă poveste.
Dnă. profesoară, daţi-mi voie să vă spun şi eu o poveste.
Mama mea a murit când aveam opt ani.
Peste câţiva ani, tata a avut nevoie de o transfuzie.
Am vrut să donez sânge, dar am descoperit că nu eram compatibili genetic.
A trebuit să mă uit la el cum se stinge.
Dar, înainte de a muri, mi-a spus că fusesem adoptat.
Nu e ceea ce crezi.
Am vrut să-mi găsesc mama, dar n-am avut acces la dosare.
Tot ce ştiam e că fusesem adoptat în oraşul Youngstown, din Ohio.
Apoi, am dat peste un articol despre prof. Ursula Kent,
cea mai iubită fiică a oraşului Youngstown, celebra autoare a "Planetei pustii ".
Dar ştiţi Dvs. ce altceva mai scria acolo?
Scria...
că v-aţi dat copilul spre adopţie şi că el a fost muza care v-a inspirat să scrieţi.
E adevărat.
E adevărat, dar nu cunoşti întreaga poveste.
Când v-aţi dat copilul spre adopţie?
Nu cumva acum 26 de ani?
În Youngstown, Ohio?
Mişcaţi-vă!
Kenneth, ascultă-mă...
Nu! E rândul tău să mă asculţi.
Vino-ncoace!
Am venit aici, la cursurile tale, vreme de un an întreg.
Stăteam acolo. Chiar acolo!
- Şi tu nu m-ai observat niciodată! - Dacă m-ai lăsa să...
Cum de nu m-ai recunoscut?
Dacă vii cu mine, aş putea să-ţi explic...
Apoi mi-am dat seama că singura cale de a mă cunoaşte e să-ţi trăiesc romanul.
Şi ştii ce? Exact asta am şi făcut. Iar acum m-ai observat, nu-i aşa?
- Ăsta e destinul nostru! - Morgan, pe scări. Ia-o prin spate.
Copilul pe care l-am dat spre adopţie era o fetiţă.
- Am o fiică... - Minţi!
Era o fetiţă...
- Minţi! - Îmi pare tare rău...
- Ştiu cât de îndurerat eşti... - De ce continui să mă minţi?!
Nu eşti fiul meu!
Îţi promit că voi face tot posibilul să te ajut să-ţi găseşti părinţii...
- Încetează! - Allegro!
Am o bombă la mine!
Staţi! Staţi!
Vă rog, opriţi-vă.
Nu vreau să rănesc pe nimeni.
A trecut multă vreme de când ai încetat să nu faci rău oamenilor nevinovaţi.
Lăsaţi-ne în pace!
Nu, Allegro, nu putem face asta. Nu putem să te lăsăm în pace.
N-am nimic. Ascultaţi-mă, n-am... n-am păţit nimic.
Nu trebuie să se termine aşa.
- Ăsta e sfârşitul! - Poţi să-l schimbi...
- Ăsta e sfârşitul! - Şi care e începutul?
Nici măcar nu ştiu povestea. Spune-mi-o şi mie.
Nu ştii povestea!
Dar vreau să ştiu. M-am trezit brusc în mijlocul ei.
Lăsaţi-ne în pace! Vă rog! Lăsaţi-ne în pace!
Chemaţi o ambulanţă. Scoateţi-l de-aici!
Ai fost rănită în umăr.
A pierdut calea cea dreaptă. Pur şi simplu, s-a rătăcit.
Linişteşte-te. O să fie bine.
Nu pot să-l învinovăţesc.
Ochii, Ursula. Deschide ochii.
Ia uite. Bravo.
- Mă asculţi? - Te ascult.
Vrea doar să afle cine e. Atât şi nimic mai mult.
Înţeleg.
Deschide ochii... bravo!
Aşa, uită-te la mine. O să scapi cu bine.
Linişteşte-te.
Mă întorc imediat. Să nu trişezi!
J.J., multe S.F.-uri sunt mult mai profunde decât crezi.
Poţi regăsi în ele emoţii umane veritabile...
Mda... nu te mai chinui, Reid.
N-o să citesc niciodată benzi desenate împreună cu tine.
- Eu... - Gin.
Ce, n-ai încredere în mine?
- Haide, măi! - Lasă-mă să mă asigur...
- E distractiv să baţi un geniu. - Genialul dr. Reid te-a lăsat să câştigi.
Am auzit c-ai fost îngrijorat din cauza mea.
Poftim?
Bomba din garaj, de sub scaunul şoferului?
Un tânăr pe care îl admir şi îl respect enorm îşi pune viaţa în pericol...
Ce?
Am făcut eu ceva?
Modul în care te-ai comportat... mare prostie ai făcut.
Gideon, nu puteam s-o las singură. Pur şi simplu, n-am putut.
N-am zis c-ai fi greşit.
Şi ce-a zis el c-am zis...
chiar am zis-o.
Ştiam asta.
Traducerea şi adaptarea: baltzatu