Să mergem!
Agent, trebuie să vorbesc cu ag. Prentiss şi cu un superior.
E într-o şedinţă.
Înţeleg, dar e extrem de important.
Mamă!
Am găsit maşina tatălui când am ieşit să duc gunoiul.
Portiera era deschisă şi geanta lui era pe jos, dar el nu era nicăieri.
- A dispărut? - A fost răpit.
- Sunteţi sigure? - Da.
- Aţi fost la poliţie? - Au venit direct la mine.
Cred că înţelegeţi, agent. Nu prea au încredere în poliţişti.
Avem anumite reguli. Există poliţia, un birou al F.B.I. în Baltimore...
Dar vă ocupaţi de răpiri, nu? Sunteţi de la B.A.U.? Asta vă e meseria.
Da, atunci când e neapărată nevoie.
Când am fost ambasador în Ucraina, am lucrat împreună cu unchiul ei.
Chiar şi aşa, cazul trebuie să treacă prin anumite canale oficiale.
Dacă va fi nevoie de ajutorul nostru...
Vă rugăm! Nu avem timp pentru aşa ceva.
Din păcate, nu depinde numai de noi.
V-am spus eu că n-or să ne ajute.
Funcţionarii publici sunt la fel peste tot!
Vă rugăm! E deja 8:15.
Răpitorii au lăsat un bilet, cerând 100.000 de dolari azi,
trimişi la o bancă din Moscova, până la prânz.
Mai avem mai puţin de patru ore.
Dacă nu ne ajutaţi, peste şase ore ne vor trimite altă bucată din el.
Altă bucată?
Verigheta îi aparţine tatălui meu.
Vă rugăm, ajutaţi-l.
MINŢI CRIMINALE
Un vechi proverb rus ne reaminteşte:
"Dacă n-ar exista răul, n-ar exista nici binele."
- Ce vor să facă? - Unde îl duceţi?
Trebuie să-l examinăm.
- Vă rog nu mi-l luaţi! - Linişteşte-te.
Puteţi să-mi daţi verigheta? Vă rog...
Vă roagă să-i daţi verigheta.
Lăsaţi-ne nouă geantă frigorifică, o să fie aici.
Las-o aici. Nu-i nicio problemă.
Biletul e în rusă. Puteţi să-mi faceţi o traducere exactă a lui?
"Viraţi 100.000 de dolari în contul acesta"
"de la banca din Moscova: 155293846729,"
"până mâine, la prânz."
Dacă nu ascultaţi...
Dacă nu ascultaţi, veţi primi câte o bucată din el la fiecare şase ore.
- Asta e traducerea exactă? - Da. Mi-e imposibil să uit.
Niciun fel de personalizare? Nu există nicio formulă de încheiere?
Nu e adresat cuiva anume? Numele tatălui nu e deloc menţionat?
Ciudat...
Majoritatea biletelor de răscumpărare sunt personalizate.
Să sperie familiile victimelor, să le anunţe că au fost alese, să fie atenţi.
Nici nu se spune să nu chemaţi poliţia.
Imigranţilor ruşi le e frică de poliţie. Nu au încredere în ea.
Ăsta e un alt motiv de îngrijorare.
Conform biletului, nu se tem că victimele ar putea contacta poliţia.
Sunt siguri pe ei. Se aşteaptă ca instrucţiunile să le fie urmate.
- Dar nu avem 100.000 de dolari! - Lor, însă, li se pare că aveţi.
Garcia, poţi să obţii vreo informaţie despre contul bancar?
Imediat... se pare că, într-adevăr, contul aparţine acelei bănci.
Poţi să afli cui îi aparţine?
Trebuie să aflu cum îşi stochează datele băncile din Rusia.
Structura bazelor de date... Trebuie să le cerem ajutorul.
N-avem nicio şansă.
Băncile din Rusia nu vor da niciodată informaţii despre conturile clienţilor.
Putem încerca să luăm legătura cu ambasada noastră din Moscova...
Ce să le zicem? Că F.B.I.-ul vrea informaţii despre contul unui rus?
Ne-ar lua cel puţin şase ani, dacă am avea noroc.
Aş putea să dau câteva telefoane. Încă mai am prieteni în Europa de Est.
- Ne-ar ajuta, dnă. ambasador. - Vă rog să mă scuzaţi.
Nu avem mult timp la dispoziţie. Trebuie să ne organizăm.
Morgan, cineva trebuie să meargă cât mai repede în Baltimore.
- Dacă răpitorii dau semne... - Mă ocup eu de asta.
Vreau şi eu să vin.
Bună idee. Te descurci cu rusa, până vine interpretul?
Da.
Atunci, doamna Chernus rămâne cu noi.
O să mă întâlnesc cu ag. Cramer, în Baltimore.
Vreau să văd dacă mai există şi alte cazuri similare nerezolvate.
Aterizăm deja?
Zborul durează doar 25 de minute.
Nu ştiam că 25 de minute pot părea atât de lungi.
Sau că trei ore pot părea atât de scurte.
Nu pare deloc speriată.
- Pare... foarte hotărâtă. - E o fată rezistentă.
Când ajungem la ei acasă, stai cu ea.
Analizează locul, şi analizeaz-o şi pe ea.
- Ce trebuie să caut? - Orice ne-ar putea ajuta...
Pot să vă servesc cu ceva, dnă. Chernus?
Să vă aduc un pahar cu apă?
Mulţumesc.
Mama ta a intrat în priză. E foarte încrezătoare că va reuşi.
E singura ca poate reuşi asta.
- Cum se mai simte? - Dvs. cum v-aţi simţi?
Ai dreptate.
Ag. Cramer îi va aştepta pe Gideon şi pe Reid la locuinţa victimei.
Ea e interpretul. Am informat-o deja.
O conduci tu la dna. Chernus?
Slavă Domnului! Nu ştiu foarte bine limba rusă.
Dacă nu vă deranjează, aş vrea să merg s-o ajut pe mama.
Bine. Ţine-mă la curent.
Agent Gideon...
- A trecut ceva timp. - Dle. agent Cramer...
- Ţi-l aminteşti pe dr. Reid? - Cu siguranţă.
- Te-a informat cineva? - Nu e nevoie.
Lucrez la răpiri precedate de mutilări de mai bine de un an.
- Serios? - Da. Şi n-am descoperit absolut nimic.
Nimeni nu colaborează cu noi. Nici familiile, nici martorii...
Nici măcar victimele. Numărul celor fără inelar e de 12 persoane.
- De ce? - Pentru că e vorba de infractori.
Evident.
Nu vorbeam doar de răpitori, geniule. Mă refeream şi la victime.
Aici e vorba de criminali ruşi care răpesc alţi criminali ruşi.
- Eşti sigur? - Aici e mâna mafiei ruse.
Sunt îndrăzneţi, eficienţi, nu le pasă dacă lasă indicii sau nu...
În bilet nu exista nicio ameninţare referitoare la mersul la poliţie.
E clar că nici prin cap nu le trece c-ar putea merge cineva.
Crezi că fam. Chernus e implicată în crima organizată?
Indivizii ăştia sunt nemiloşi, dar nu răpesc "civili".
Ţinta lor sunt oamenii despre care ştiu exact că au bani.
Adică alţi mafioţi, alţi infractori.
Familiile nu cer ajutorul poliţiei, pentru că au ceva de ascuns.
Atunci, de ce ne-a contactat fam. Chernus?
Pentru că n-au bani.
Da, toţi spun aşa...
Sun-o pe Garcia.
Sunt Oracolul cartierului dvs. Vă stau la dispoziţie.
Poţi să faci o verificare amănunţită a tuturor membrilor fam. Chernus?
Victimele?
Ne trebuie tot: declaraţii financiare, servicii, raportul de imigrare...
Avem nevoie de ele cât mai repede.
Da, ştiu... ne grăbim...
O să caut şi vă sun imediat ce am ceva. Am încheiat transmisiunea.
Dacă fam. Chernus ne-a ascuns ceva, Garcia o să afle.
Bine.
De ce stau în mijlocul străzii?
Tipul e şeful biroului local al F.B.I.
Dacă n-am avea destule informaţii, am alerga degeaba pe-aici.
Ce fel de informaţii vă trebuie?
Câteodată, nu ştim asta până când nu le aflăm.
Aici locuiţi doar voi trei?
Am mai avut doi fraţi, dar... au murit de difterie când eram mici.
- Îmi pare rău. - S-a întâmplat demult...
Andrei avea patru ani. Serghei avea şase ani.
Eu aveam cinci ani.
Cred că v-a fost tare greu.
Părinţii mei au fost distruşi.
După aceea, n-au mai fost la fel.
Cum adică?
De atunci, n-au mai zâmbit niciodată. Niciunul dintre ei.
El cine e?
Bunicul meu.
A făcut parte din guvernul comunist.
Când a căzut comunismul, a fost arestat.
Arestat? De ce infracţiune s-a făcut vinovat?
Pentru noua Rusie, era vinovat.
A murit în închisoare, un an mai târziu.
Noi deja ne stabilisem aici de trei ani.
Am fugit din ţară în 1988.
Aţi fugit din ţară?
Am ieşit din ţară ascunşi în nişte camioane care treceau graniţa.
Tata n-a crezut niciodată
că Rusia se va schimba, deşi cortina comunistă căzuse.
Şi avea dreptate.
Nu s-a aşteptat, însă, ca atâţia infractori să emigreze.
Sunt peste tot.
În America, eşti vulnerabil numai dacă ţi-e frică să cerii ajutor.
Aşa o fi, oare?
În marea majoritate a cazurilor, da.
Pentru binele tatei, sper ca acesta să fie unul din acele cazuri.
Ce faci? O să-l omori!
Atunci, moare şi gata.
Care-i problema?
Lev... te rog...
Banii!
O să-mi facă plăcere să te tai în bucăţi...
...bătrânule!
Nu avem bani.
În curând...
Nu te speria. Or să plătească.
Noi nu avem niciun ban.
O să plătească. Întotdeauna au făcut-o.
Totul e controlat de mafia rusă.
Au loc bătăi de vreo zece ani încoace.
Au început în New York şi Los Angeles,
dar apoi şi-au trimis "locotenenţii" din ţara de baştină -
ei le spun "pakhani" - să deschidă "sucursale" în celelalte oraşe.
Cum ar fi Baltimore...
St. Louis, Chicago, Dallas... şi lista nu se opreşte aici.
Majoritatea răpitorilor fac parte din mafia din Odessa
şi, din punctul nostru de vedere, ne e foarte greu să-i prindem.
Nu numai că sunt bine organizaţi şi că au echipamente sofisticate,
mai avem de înfruntat şi "vori v zakone".
- "Codul Hoţilor". - Exact.
Cele 18 principii după care îşi duc întreaga viaţă.
Pentru ei, e un fel de Biblie. Dacă îl încalci, eşti un om mort.
Nu cred că vom reuşi să avem prea curând un informator printre ei.
Atunci, avem nevoie de un martor dispus să vorbească.
Nu prea avem de unde să-l luăm.
- Gideon, unde te duci? - Aşteptaţi-mă aici.
Sunteţi dl. Gorban?
Am văzut numele dvs. scris pe căsuţa poştală.
Dle. Gorban, vă rog.
Cine eşti?
Sunt agent F.B.I.
Domnule, vă rog.
Vecinii dvs. au nişte probleme.
Nu e treaba mea.
Dar trăiţi în aceeaşi comunitate.
Eu îmi văd de treaba mea.
Ne-aţi supravegheat încă de când am ajuns aici.
Noaptea trecută, cineva l-a răpit pe dl. Chernus chiar din stradă.
Pentru asta, le trebuie o maşină mai mare.
O dubă, un microbuz...
Aţi văzut ceva de genul ăsta?
Îmi puteţi spune ce aţi văzut?
N-am văzut nimic. Vă rog să plecaţi.
Dle. Gorban! Dle. Gorban!
Ghici cine-a venit.
Îi cunoşti?
Sigur că da.
Arsenii Lisovski.
Dle. agent... Cramer! Ce mai faceţi?
Ce cauţi aici, Lisovski?
Am auzit că fam. Chernus are probleme.
De unde aţi auzit asta?
Dvs. cine sunteţi?
Fam. Chernus susţineau că n-au spus nimănui despre problema lor.
Comunitatea e mică. Vorbele circulă repede.
Sunteţi prieten cu Gorban?
Dl. Gorban nu vrea să discute cu mine.
Vreţi să vorbesc eu cu el, în locul dvs.?
- Promit că dacă voi... - Tu!
- Unde mi-e tatăl?! - Uşurel.
- Stai cuminte. - Unde mi-e tatăl?!
Ştii că el l-a răpit pe tatăl tău?
El e răspunzător pentru toate astea.
Toţi se tem de el şi de animalele lui.
Am venit să-mi ofer ajutorul.
Ajutorul? Eşti o javră!
Natalia...
Cum vreţi să-i ajutaţi, mai exact?
În orice fel ar dori ei.
Precum spuneam, comunitatea noastră e foarte mică.
Dacă unul dintre noi suferă, suferim cu toţii.
Natalia...
Nu trebuia să aduci străini încoace.
Lăsaţi-mă să vă ajut.
Familia mea nu-ţi va cere niciodată ajutorul.
Pleacă din casa noastră!
Nu faci bine, Natalia.
Ai luat o decizie greşită.
Ce ţi-a spus?
Natalia, te-a ameninţat, cumva?
Spune-ne, şi vom putea să te ajutăm cu asta.
Ce ţi-a spus?
Mi-a spus că am luat o decizie greşită.
Sper să nu fie aşa.
Timpul a expirat, bătrânule.
Dar mai sunt încă două ore!
Adu-mi cuţitul.
- Nu... te rog... - Nu trebuie să...
Adu-l încoace!
Spune-mi şi mie de ce faci asta?
Pentru că au apelat la sprijinul F.B.I.
Te rog...
Natalia...
Natalia!
Te simţi bine?
În două ore, dacă nu trimitem nişte bani pe care nu-i avem,
tatăl meu va fi mutilat din nou.
Aşa că... nu, nu mă simt bine deloc.
Lucrăm la asta.
Lucraţi la asta? Văd că tu stai aici, cu mine.
Restul staţionează în faţa casei.
Ce faceţi, mai exact?
Adunăm detalii.
Unii oameni nu-şi dau seama, dar ne ajută să găsim ceea ce căutăm.
Mă uit prin casă...
Nu văd nicio poză cu toată familia după moartea fraţilor tăi,
nicio fotografie a voastră ulterioară acelei zile.
Ai absolvit liceul aici, nu-i aşa?
Nu văd nimic care să amintească de asta.
Nu aveţi o sufragerie adevărată,
aşa că aici ar trebui să vă adunaţi cu toţii. Uită-te la mobilă.
Par a fi antichităţi, dar sunt foarte bine întreţinute.
Nu prea sunt folosite. Nu stă nimeni pe-aici.
Aveţi o masă cu două scaune, dar voi sunteţi trei.
E evident că nu mâncaţi împreună.
Pantofii tăi... par a fi Prada, dar sunt nişte imitaţii.
Poşeta e o imitaţie după una de marcă.
Nu vreau să vă jignesc, Natalia, dar încercaţi să păreţi ceea ce nu sunteţi.
Asta îmi spune că nu aveţi bani, dar nu vreţi să ştie nimeni asta.
De ce trebuie să faci asta?
Se numeşte "victimologie" şi e foarte importantă pentru noi.
Trebuie să ştim de ce aţi fost aleşi tocmai voi.
Ai ceva informaţii despre Lisovski la birou?
Avem multe despre organizaţie, dar puţine despre el personal.
O s-o pun pe Garcia să caute.
Ai dosarele răpirilor urmate de mutilări?
Sunt foarte subţiri.
Două ore şi 14 minute.
Înainte de a o suna pe Garcia, du-i cheile de la jeep lui Morgan.
Mergem la biroul ag. Cramer.
O să vă povestesc pe drum tot ce ştiu despre indivizii ăştia.
Îţi place serviciul tău de la B.A.U.?
- "Îmi place" sună cam ciudat. - Serios?
Avem de-a face cu nişte lucruri îngrozitoare.
Credeam că asta şi vrei.
Da, cu siguranţă.
În cazul ăsta, îţi place.
Spuneam doar că nu mi se pare normal să spun că "îmi place".
Bine. Tu cum ţi-ai descrie munca?
De ce trebuie să transformi orice discuţie în interogatoriu?
- Dnă. ambasador. - Da.
A sunat Grigorii Popovici.
Mulţumesc.
- Gregor! - Da.
Emily, fiica mea, e aici, cu mine.
Micuţa Emily?
Sper că ai veşti bune pentru mine.
Mă tem că nu.
Guvernul rus nu vă va da niciodată acceptul oficial
pentru a vă uita în conturile clienţilor unei bănci ruseşti.
Au înţeles că e vorba de o urgenţă?
N-au fost deloc impresionaţi.
Îţi mulţumesc pentru intenţie, Gregor.
Mi-aş fi dorit să pot face mai mult...
- La revedere, Emily. - La revedere, domnule.
Chiar credeam c-o să reuşească.
Ar trebui să mă întorc la birou şi să-i anunţ pe ceilalţi.
Te rog să-i transmiţi ag. Hotchner că-mi pare rău.
Sigur.
Tatuajele astea sunt incredibil de amănunţite.
E o formă de comunicare.
Fiecare tatuaj înseamnă ceva.
Simbolurile indică dacă eşti criminal, falsificator, tâlhar...
În dosarul ăla aveţi un ghid amănunţit.
Spuneai că sunt foarte bine organizaţi.
Şeful, "pakhanul", conducătorul tâlharilor, conduce 4 celule criminale.
Lisovski e "pakhanul" local.
"Pakhanul" are doi adjuncţi, care supraveghează lumea interlopă.
Cei care erau azi cu Lisovski.
- Ce e cu cercul ăla din dreapta? - "Obocek".
E un fond comun folosit de grupare pentru mită şi acţiuni de ajutorare.
- De unde provin banii ăia? - Nimeni nu ştie exact.
Cred că din multe surse, de diferite provenienţe.
E un fond pe care orice "pakhan" îl poate folosi fără să dea socoteală.
Mă scuzaţi. Cramer sunt.
E Penelope Garcia, din Quantico.
Fă-mi legătura.
Garcia, ce-ai descoperit?
N-a fost deloc simplu să găsesc informaţii despre individul ăsta.
Arsenii Lisovski, născut în 1940, în Dolgoprudnii.
Pare a fi infractor profesionist.
Nu există nicio dovadă că ar fi lucrat pe undeva.
În 1960, s-a căsătorit cu Katia Fulenko.
Ea a murit după doi ani.
A stat 23 de ani în închisoare, în 4 închisori din Perm.
Perm e o regiune în nordul extrem al munţilor Urali,
dacă vreţi să jucaţi "Ţări, oraşe".
Pare a fi imigrat legal.
Am scotocit în amănunt fiecare detaliu al vieţii fam. Chernus,
dar n-am găsit nimic incriminator.
Sunt cetăţeni model. Respectă legea, îşi plătesc impozitele la timp...
Mulţumesc, Garcia.
"Vori v zakone".
"Codul Hoţilor".
Oricare din puncte l-ai încălca, eşti condamnat la moarte.
"Lasă în urmă toate rudele: mamă, tată, fraţi, surori".
"Să n-ai niciodată familie".
"Nici soţie, nici copii".
Familia te poate face vulnerabil.
Lisovski e proprietarul unui restaurant, "Micul Kiev".
Acolo nu mănâncă prea mulţi "civili".
Aici nu scrie nimic despre ajutorul acordat cuiva care nu e hoţ.
Nu, domnule.
De ce s-ar oferi să-i ajute pe fam. Chernus?
Probabil că un membru al fam. Chernus a comis ceva infracţiuni.
De ce l-ar răpi pe capul familiei,
pentru ca apoi să se ofere să plătească răscumpărarea?
Dacă l-am "citit" bine, înseamnă că...
N-ar avea niciun sens.
Unde ar putea fi acum?
Acolo unde poate fi găsit mereu. La restaurantul "Micul Kiev".
- Aţi reuşit ceva? - N-a obţinut nimic.
Serios?
Se pare că nu e infailibilă.
Mai e ceva?
Nu. Aş fi vrut să facem mai mult pentru această familie.
Mai avem mai bine de o oră la dispoziţie.
Aşa e.
Ţi-e foame? Vrei să fac ceva de mâncare?
Nu, mulţumesc. Nu e nevoie.
Se pare că semăn cu mama. Când e supărată, se-apucă şi găteşte.
Serios?
Şi a mea face la fel. Se pare că toate mamele sunt la fel.
- Unde locuieşte mama ta? - În Chicago.
Acolo m-am născut.
Eu m-am născut în Dolgoprudnii, la nord de Moscova.
- Aşteptai pe cineva? - Nu.
E Iuri, vecinul nostru.
Dă-i drumul.
- Un om mi-a spus să-ţi dau asta. - Poftim?
A spus că trebuie să ţi-o dau imediat.
Treci înăuntru. Treci înăuntru!
Bine aţi venit la "Micul Kiev".
Tatuajele sunt ca o carte. Au întreaga istorie a proprietarului.
Tipii ăştia sunt foarte hotărâţi.
Astea-s toate informaţiile pe care le aveţi de la celelalte răpiri?
Cum ziceam... nimeni nu vrea să coopereze.
Majoritatea fotografiilor făcute indivizilor cu inelarul lipsă
au trebuit să fie făcute din maşinile care supravegheau strada.
Chiar când le-am arătat pozele şi i-am întrebat unde şi-au pierdut degetele,
niciunul nu ne-a spus nimic.
- "Vori v zakone ". - Aşadar, toţi sunt infractori?
Au fost răpiţi şi au scăpat cu viaţă.
Deci, au plătit. Gideon.
- N-au aşteptat, prietene. - Poftim?
- N-au aşteptat până la prânz. - Ce spui tu acolo?
Un puşti a adus o cutie. I-au tăiat o ureche dlui. Chernus.
Dar mai aveam la dispoziţie încă o oră.
Am găsit un bilet în cutia adusă de puşti.
Scrie: "Acum, vrem 500.000 de dolari. Să-i viraţi până la 13:00."
Au crescut răscumpărarea. De ce oare?
Mai scrie şi "Salutaţi F.B.I.-ul".
- Bine. - Ce vrei să fac?
Anunţă-l pe Hotch. Unde e Natalia?
În baie. Are o criză de isterie.
Spune-i că o să-i aducem tatăl acasă.
- Aşa o fi, oare? - Da.
N-au aşteptat?
I-au tăiat urechea şi au crescut răscumpărarea la jumătate de milion.
Câţi bani cred că au cei din fam. Chernus?
Cramer, o să te rog să aştepţi afară până când termin de vorbit cu Lisovski.
- De ce? - Pe tine te cunoaşte.
Are de-a face cu tine în mod curent.
Eşti "acoperirea" lui. Nu vreau să-i permit să pozeze în victimă.
Natalia.
Ştiu că ai impresia că e prea târziu, dar Gideon crede că a descoperit ceva.
Natalia! Natalia?
Fir-ar să fie!
N-aveţi ce căuta aici.
Alexandr, nu-i nicio problemă. Lasă-i pe domni să intre.
Vreţi să mâncaţi ceva?
Avem un borş delicios.
E o reţetă veche, de la ţară, a mamei mele.
Când aţi jurat să respectaţi "Codul", nu trebuia să vă lepădaţi de rude?
Nu m-am lepădat şi de reţetele ei.
- Doriţi un borş? - Nu, mulţumesc.
Eu aş vrea o porţie, mulţumesc.
Ar trebui să luaţi borşul la pachet.
N-o să vă pară rău.
Arsenii, trebuie să discutăm.
Deja ne apelăm pe numele mic?
Încă nu ştiu nici cine sunteţi.
Cred că am înţeles câte ceva din balamucul ăsta.
Ai o problemă.
Mulţumesc.
Serios?
De aceea ai venit azi dimineaţă la locuinţa fam. Chernus.
Am venit să-mi ofer ajutorul.
Nu cred că există motiv pentru care un om ca tine să ajute familia Chernus.
Un om ca mine?
Patru turnuri şi un deţinut... asta semnifică o şedere în închisoare.
Fiecare din cruci reprezintă câte o sentinţă.
23 de ani de închisoare în Munţii Urali...
Nu pari genul de prieten înduioşat.
Credeţi că ştiţi cum e viaţa în închisorile din Rusia?
Ştiu să studiez comportamentul oamenilor.
N-ai fi ajuns acolo unde eşti în cadrul organizaţiei
doar prin ajutorarea familiilor nevoiaşe.
În niciun caz. Ai o problemă, Arsenii.
Cineva din cadrul organizaţiei a scăpat de sub control.
Poate cunoaşteţi comportamentul americanilor...
dar nu ne puteţi înţelege.
Când plecaţi, nu uitaţi să vă luaţi borşul.
Dacă află cineva din Odessa că ai un rebel, o să pierzi tot.
La revedere.
Poate chiar te vor omorî.
Eu deţin controlul.
Ştii despre tatuaje?
Atunci ştii ce semnifică ăsta.
Eşti hoţul suveran, şeful.
În lumea în care trăiesc nu există problema deţinerii controlului.
Există oameni controlaţi... şi oameni morţi.
Dle. Lisovski... aţi spus că puteţi să mă ajutaţi.
Nu te ajută deja altcineva?
Am greşit.
Am vorbit cu tata la telefon.
- Se simte bine. - Poftim?
Vă mulţumesc pentru că aţi venit, dar nu am nevoie de ajutorul dvs.
S-a întâmplat ceva?
Da. Răpitorii n-au mai aşteptat până la prânz.
I-au tăiat dlui. Chernus o ureche şi i-au trimis-o fiicei lui.
Dumnezeule...
- L-au... - Nu. Nu credem asta.
Dar ne-au dat un nou termen limită şi au crescut răscumpărarea.
Încă ţi se mai pare că "îmi place" ceea ce fac?
Banii trebuie viraţi în acelaşi cont de la banca din Moscova?
Da, aşa cred.
Experta voastră în calculatoare a spus azi dimineaţă ceva de genul
că, dacă ar înţelege modalitatea de stocare a datelor băncilor ruseşti,
ar putea obţine informaţii despre proprietarii conturilor.
Aşa este.
După ce ai plecat, l-am sunat din nou pe Gregor.
A dat nişte telefoane şi mi-a dat asta.
A spus că ea o să înţeleagă ce este.
Natalia!
Natalia, stai puţin!
Natalia!
Şi acum ce facem?
O lăsăm să plece cu el şi gata?
Ce altceva am putea face?
Adică ne urcăm în avion, plecăm acasă şi ne prefacem că nu s-a întâmplat?
Victima pretinde că nu s-a întâmplat nimic.
Ba nu. Fiica victimei pretinde că nu s-a întâmplat nimic.
Dacă afirmă că a vorbit cu el şi că totul e în regulă,
ce dovezi am avea că fapta s-a întâmplat cu adevărat?
Organele tăiate.
Unde e urechea?
La Natalia.
- J.J.! - Da, Morgan.
Uită-te în geanta frigorifică.
Dnă. Chernus, vă rog să mă lăsaţi să mă uit puţin în geanta frigorifică.
Poftim?
M-a rugat Morgan.
Spune-i că n-o să iau nimic. Vreau doar să mă uit înăuntru.
A dispărut şi degetul.
Natalia!
Nu e aici. Şi aseară, n-a dus nimeni gunoiul.
Când Hotch a vorbit prima oară cu ea,
a spus c-a văzut că tatăl ei lipseşte atunci când a dus gunoiul.
Coşul de gunoi din bucătărie e plin.
- N-a dus gunoiul. - Ne-a minţit.
Ar putea fi deja la jumătatea drumului spre Dogo-cum-i-o-zice.
- Dolgoprudnii? - Da.
E oraşul ei natal din Rusia.
Nu cumva şi Lisovski e tot de-acolo?
- Sunt "firimituri ". - Poftim?
E o listă de adrese, parole... O cale. Vezi?
Sar dintr-un site în altul, dintr-o ţară în alta,
şi, de fiecare dată când dau peste un cursor,
introduc adresa şi parola următoare.
E echivalentul fărâmiturilor de pâine ale lui Hansel şi Gretel.
Asta ce mai e?
Copiază întreaga bază de date a băncii Nadka.
Glumeşti?
Cine ţi-a dat astea e grozav.
Adică poţi să ne dai informaţii despre cont?
Numai dacă înţeleg structura.
Avem o fiică ce minte referitor la modul în care a descoperit infracţiunea,
ne lipsesc toate organele ca să dovedim ce s-a întâmplat
şi un bilet de răscumpărare generic, unde nu e menţionat niciun nume.
Ce vrei să spui?
Natalia e implicată în asta.
Cum de nu mi-am dat seama?
Cum am fi putut? Doar ea a venit la noi.
Am fost atât de orbiţi de faptul că părea că are încredere în noi,
încât nu ne-am gândit deloc s-o suspectăm.
- Am reuşit. - Cred că glumeşti...
Odată ce am găsit parametrii, sistemul mi s-a părut chiar arhaic.
- Numărul de cont, vă rog! - Bine...
De ce?
De ce ne-a implicat şi pe noi în asta?
Da. Ce e?
Eşti sigură?
Bine. Mulţumesc.
Garcia a reuşit să acceseze baza de date a băncii.
Acum 10 minute, cineva a virat 500.000 de dolari în contul răpitorilor.
Cine i-a virat?
N-a zis de unde provin, dar contul îi aparţine unui anume Lev Fulenko.
A spus că Fulenko e numele de fată al soţiei lui Lisovski.
De ce avea nevoie de noi?
Pentru că trebuia să pună presiune pe cealaltă victimă.
Cealaltă victimă?
Banii. 500.000. Au intrat în cont.
Vezi, bătrânule?
Ţi-am spus că toţi plătesc. Am terminat.
Aşa e, Fiodor. Am terminat.
Dle. Gorban, nu vreau să vă întreb nimic oficial.
O să vă pun o întrebare simplă.
Nu am ce să vă spun.
Dle. Gorban, aţi fost răpit?
Când aţi fost răpit, cine a plătit răscumpărarea?
Dle. Gorban, casa dvs., felul în care vă îmbrăcaţi...
Nu aveţi tatuaje, nu sunteţi un infractor.
Nu sunt.
Cum a reuşit familia dvs. să plătească?
Arsenii Lisovski a plătit-o, nu-i aşa?
Mulţumesc, dle. Gorban.
Ai plătit deja.
Tu le-ai plătit pe toate.
Staţi jos!
Or să-l omoare pe dl. Chernus?
Nu.
De ce aţi plătit sumele astea?
- Ce se întâmplă? - Cred că ştiu eu.
Contul e pe numele lui Lev Fulenko.
Lev e nume de bărbat, numele fiului Dvs.
"Vori v zakone ".
Să nu ai familie. Nici soţie, nici copii.
"Lev". Ştiţi ce înseamnă?
"Leul".
Timpul a expirat, bătrânule.
Nu.
Natalia?
Acum un an, când am început toate astea,
ne-am înţeles că nu trebuie să lăsăm martori în viaţă.
Acolo unde mergem noi, martorii nu vor mai conta.
Nu, dragostea mea. Ar fi o mare neglijenţă.
Dacă-i spune tatălui meu cine l-a răpit, tot ceea ce am realizat se va prăbuşi.
O să ne vâneze.
Lasă-mă să-mi iau rămas bun de la el.
Tati, îmi pare rău.
N-am mai putut suporta...
Să trăiesc în casa aceea, în care nu-i vedeam decât pe fraţii mei morţi...
Tristeţea şi frământările...
Ne-ai adus aici să ne oferi lucruri şi noi nu aveam nimic!
Suntem nişte nulităţi. Am nevoie de mai mult.
O să plec, să fiu fericită pentru tot restul vieţii.
Iartă-mă.
Ştiam încă de când a fost răpit primul om.
Ştiam cine a făcut-o.
Nimeni altcineva nu putea fi atât de îndrăzneţ şi atât de prost.
Spuneţi-mi unde e dl. Chernus.
La început, nu m-a deranjat.
Era o modalitate prin care puteam să-l las să-şi câştige singur banii.
Îmi permiteam asta. Luam din fondul comun şi...
Nimeni nu poate contesta ce destinaţie dau eu banilor din fond.
- Unde e? - Ce altceva puteam să fac?
Nu puteam admite că răpirile au existat cu adevărat.
Nu puteam să recunosc faptul că am un fiu.
În câteva minute, Chernus o să ajungă acasă.
Ar trebui să mergeţi acolo. O să aibă nevoie de îngrijiri medicale.
Plecaţi!
Ce-ai de gând să faci?
"Vori v zakone".
Noi ne rezolvăm singuri problemele.
Te-aştept afară.
Lev, lasă cuţitul jos.
A venit vremea să plăteşti.
"Familiile fericite seamănă între ele ca două picături de apă."
"Fiecare familie nefericită e nefericită în felul ei."
Lev Tolstoi.
L-am găsit.
Dl. Chernus e în siguranţă.
Foarte bine!
N-am fi reuşit să-l găsim fără ajutorul tău.
Sunt sigură că nu e aşa.
Ag. Hotchner m-a rugat să-ţi mulţumesc în numele lui.
Spune-i că mă bucur că v-am putut ajuta.
Mă gândeam c-ai vrea să ştii cum s-a sfârşit cazul.
E bine să vezi că încă mai e nevoie de tine.
Ce-ai spus?
Nu vreau ca asta să sune melodramatic,
dar sunt o ambasadoare fără ambasadă.
Ai mai fost aşa şi înainte.
Da, dar niciodată atât de mult
şi încep să mă îndoiesc.
Ce? Am spus vreo prostie?
Nu cred că te-am mai văzut vreodată îndoindu-te de propriile forţe.
Mă îndoiesc tot timpul, Emily.
Numai că nu las să se vadă.
E cerinţa principală pentru meseria de diplomat.
Vrei să ieşim să mâncăm ceva?
- Mă laşi să fac cinste? - Sigur.
Bine.
Merg.