N-au glumit când au anunţat că vine furtuna.
Ce mai facem?
Păi... ne e greu.
O luăm cu încetul.
Mulţumesc.
Mâine ar fi fost ziua de naştere a lui Amy.
Paul?
S-a ţinut tare.
Ştii şi tu cum e el.
Întotdeauna vede partea bună a lucrurilor.
Cred că e acasă.
Am trimis copiii să stea la bunici în noaptea asta.
Suntem liberi.
Da... chiar aveam nevoie.
Mulţumesc.
Mulţumesc de telefon, Kate.
Trebuie să închid.
Da, bine.
Pa.
Paul!
Paul, cred că ne-a trăsnit.
Paul!
Paul, dragule, unde eşti?
Paul!
Paul...
Unde eşti, dragule?
Deschide uşa, Paul.
Dragule?
Descuie uşa!
Paul!
Dumnezeule!
Sunteţi Dra. agent Jennifer Jareau?
Am numărul Dvs. de la un prieten. A spus că m-aţi putea ajuta.
Sunt Ronnie Baleman, de la Poliţia din Pittsburgh.
Se întâmplă ceva ciudat în oraş. Ceva nu e în regulă.
Avem un caz.
Ai hotărât deja că-l acceptăm sau vrei să pleci în altă parte?
- Am nevoie de un serviciu. - Fireşte.
Trebuie să-mi iau liber. Am nevoie de maxim o zi.
Stai cât ai nevoie.
E vorba de Jack. Trebuie să-i vorbesc.
Pe ea am pierdut-o, dar nu vreau să-l pierd şi pe el.
Trebuie să încerc să... să-i explic ce se întâmplă.
Nu ştiu cât o să înţeleagă, dar...
Trebuie să înţeleagă un singur lucru...
că îl iubeşti.
O să vin după voi cât pot de repede.
Acum trei luni, 14 copii au murit în urma unui incendiu
care a izbucnit în casa de cultură din Shadyside.
Îmi amintesc de asta.
Ce legătură avem noi cu incendiul?
Păi... în ultimele trei luni, cinci persoane s-au sinucis.
Toţi sinucigaşii îşi pierduseră un copil în urma incendiului.
Ultimul e Paul Baleman.
A fost găsit ieri, electrocutat în propria cadă de baie.
Ni s-a solicitat ajutorul.
La ce le trebuie? E vorba de nişte sinucideri.
Toate sinuciderile s-au petrecut la interval de două săptămâni una de alta.
Ar putea fi un şablon.
Det. Ronnie Baleman, de la Poliţia din Pittsburgh,
crede că se întâmplă ceva necurat.
Aşa şi este.
De ce spui asta?
E înrudit cu Paul Baleman, nu-i aşa?
Sunt fraţi.
Poliţistul care nu crede că fratele său e capabil să se sinucidă...
Fiţi serioşi! să trecem la alt caz.
Stai puţin! Cinci sinucideri în acelaşi cartier, în doar câteva luni?
Ciudată escaladare...
După o tragedie, numărul sinuciderilor nu creşte.
De fapt, e exact invers.
După primele două războaie mondiale, după asasinarea lui Kennedy
sau 11 septembrie, numărul sinuciderilor a scăzut considerabil.
Într-o societate închisă, ameninţările din exterior
generează, de obicei, fenomene de integrare în grup.
Oamenii se apropie.
Dacă există motive de îndoială, şi e clar că există,
nu credeţi că rudele rămase în viaţă au dreptul să afle adevărul?
Aşa este.
Normal că au dreptul să afle adevărul, dar mai bine lăsăm pe altcineva să-l spună.
Serviciile sociale, de exemplu.
Ia legătura cu det. Baleman. Anunţă-l că venim.
Criminal Minds - S.3, ep.15 "A Higher Power"
ąž×öäť˝öšŠń§ď°˝ťá÷ŁŹńď˝űóăóúéěňľóăíž
-==http://www.ragbear.com==- ćŹăű:criminal minds ľú3źžľú15źŻ
-=ććŕăđü×öäť×é=- ˇ­ňëŁş¸öčëid đŁśôŁş¸öčëid ęąźäöáŁşż¨čř
"Singura modalitate de a nu mărturisi e să te sinucizi,
dar sinuciderea în sine este o mărturisire".
Daniel Webster.
Hotch n-ar fi preluat un asemenea caz nici în ruptul capului.
Chiar exagerez când îl numesc aşa.
Vom urma toate dovezile, fără să fim părtinitori.
Nu cu asta ne ocupăm?
Care dovezi, Rossi?
Uită-te mai atent. Nu avem nici măcar un dosar.
Bun... dă-mi voie să te ajut.
Puteţi interveni oricând vreţi.
Una la mână: nu există niciun dosar, deci, aparent, nu există niciun caz.
Dar dacă există?
Un incendiu, 14 morţi, cinci sinucideri.
Toate sinuciderile sunt legate de incendiu.
Şi toate se petrec la interval de exact două săptămâni.
Derek, nu poţi să afirmi că asta nu aduce a şablon!
Să nu mai vorbim de periodicitate...
Nu-i aşa?
Mulţi oameni şi-au pierdut copiii în acel incendiu.
Asta înseamnă multă suferinţă. Şi, pentru unii din ei...
sinuciderea e singura cale de scăpare.
Sau altcineva a hotărât asta.
Şi a înscenat totul?
Dacă am dreptate?
Înseamnă că A.N.-ul e extrem de inteligent.
A cărui ţinte sunt oamenii care suferă.
Asta înseamnă că e...
O persoană care crede că le curmă suferinţa.
Un "înger al morţii".
Dra. agent Jareau?
Bună. Sunt detectivul Ronnie Baleman.
Bună. Dânsul e ag. spec. şef Rossi.
Dânşii sunt ag. spec. şefi Morgan şi Prentiss, iar dânsul e Dr-ul Reid.
Vă mulţumesc tuturor că aţi venit.
Colegii Dvs. nu par deloc fericiţi să ne vadă.
Niciunul din ei n-a pierdut un frate de curând.
Aş vrea să consult dosarele.
O să facem ceea ce noi numim o "autopsie psihologică",
să determinăm dacă victimele chiar s-au sinucis.
Găsiţi tot ce vă trebuie în cutiile acelea.
Am vrea să cercetăm casa fratelui Dvs.
Vă conduc.
Cred că ar fi mai bine să rămâneţi aici.
E cazul meu. Eu v-am chemat.
Teoretic, nu există niciun caz.
Chiar dacă ar exista, Dvs. n-aţi avea voie să vă ocupaţi de el.
Verificarea locului faptei trebuie făcută de persoane imparţiale.
Mi-ar prinde tare bine dacă m-aţi ajuta cu dosarele.
Se pare că sunt destul de multe.
Fratele meu ţinea un jurnal.
L-am găsit în biroul din dormitor.
Citiţi ultima pagină! Asta nu e exprimare de sinucigaş.
Păreţi foarte sigur că acest A.N. chiar există.
Şi Dvs. la fel.
Doar aţi venit până aici, nu-i aşa?
Nu lua antidepresive.
Nu era deprimat.
Le permiteţi colegilor mei să verifice încăperile de la etaj?
Ronnie a păstrat totul intact. Se aştepta să veniţi.
Povestiţi-mi despre incendiu.
Era în timpul balului de toamnă pentru copii.
E foarte popular. Biletele sunt greu de obţinut.
Copiilor le place la nebunie.
Dvs. cunoaşteţi personal vreuna din celelalte familii...
Ale căror copii s-au prăpădit?
Şi în care, în urma nenorocirii, cineva s-a sinucis.
E o simplă întrebare...
Înţelegeţi?
Ştie...
că Paul n-ar fi făcut aşa ceva.
Poftim?
Paul n-ar fi făcut aşa ceva.
După ce am trecut prin acest necaz, nu ne-ar fi părăsit aşa.
Nu aşa.
Puteţi...
s-o aşezaţi pe tablă.
Aceasta este macheta celor cinci decese suspecte.
Odată cu analiza fiecărui dosar,
vom face "autopsia psihologică" a fiecărei victime.
Asta ne va spune dacă a fost sinucidere sau crimă?
Sinucidere, da. Crimă... nu.
Dvs. credeţi că e un indicator foarte bun.
Din 1958, când a fost creată, metoda a avut un grad de precizie de 92%
când a fost aplicată pe cazurile care au ajuns la tribunal.
Aşadar, uşa era închisă pe dinăuntru, iar soţia a forţat-o ca să poată intra.
Ar fi putut însă să fugă pe fereastră.
Sunt vreo 7 m distanţă...
L-ar fi durut, dar nu e imposibil.
A aruncat un prăjitor de pâine în cadă, corect?
O aerotermă.
Prăjitor, aerotermă, ce-o fi fost... şi-a făcut treaba.
Uite! Priza asta de 110 V nu are protecţie la scurtcircuit.
Continuă.
Casa a fost construită în 1930, dar a fost modernizată.
Şi totuşi, protecţia la scurtcircuit lipseşte.
Da, dar instalaţia din bucătărie are protecţie la scurtcircuit.
Am instalat protecţii în toate casele mele, în special în dormitoare şi bucătării.
Dacă se produce un scurtcircuit, sare imediat siguranţa.
Ai spus "case"?
Da.
Câte case?
Patru.
Cel care a aruncat aeroterma în cadă ştia că nu există protecţie la scurtcircuit.
Să mergem.
Cu ce se ocupa soţul Dvs, Dnă. Baleman?
Era antreprenor.
Dacă "autopsiile" demonstrează că nu e vorba de sinucideri,
trebuie să informez presa cât mai repede posibil.
V-aş sfătui să mai aşteptaţi.
Poftim?!
Oamenii trebuie să ştie.
Şi aşa va fi, imediat ce vom avea dovezi de necontestat.
Personal, cred că locuitorii oraşului au trecut deja prin prea multe.
Reţineţi faptul că, dacă aceste cazuri sunt conectate între ele,
A.N.-ul probabil ştie deja că suntem pe urmele lui.
Dar comunitatea trebuie să ştie că un ucigaş în serie pândeşte în umbră!
Vor afla, dar nu înainte de a avea dovezi incontestabile.
Chiar dacă prin "dovadă" se înţelege încă un cadavru...
Cam are dreptate...
De asemeni, are motive personale, ceea ce înseamnă că e normal să fie iraţional.
Dacă avem într-adevăr de-a face cu un ucigaş în serie, tot oraşul va deveni aşa.
Ştii ce cred eu, Jakey?
Fundaş!
Mda...
poate că e cam periculos.
Şuteur?
Şuteur, da.
Ia uite! Se pare că avem musafiri.
O clipă!
Mami vine imediat.
- Bună! Intră. - Mulţumesc frumos.
Salută-l pe nenea, Jake.
Hai, salută-l pe nenea de dragul lui mami!
Geanta ta e în cealaltă cameră.
Te simţi bine?
Da, n-am nimic. Să trecem la treabă.
Bun... avea un fiu.
Răufăcătorul intră în casă.
Ce-ar fi făcut ca să-şi apere copilul?
S-ar fi luptat.
Pe cadavru nu s-a găsit nicio urmă de autoapărare.
Păi...
nu cred că s-a cocoţat acolo de bunăvoie.
Cu excepţia cazului în care chiar s-a sinucis.
Copilul era în camera alăturată şi plângea după mama lui.
Tatăl l-a găsit stând în scăunelul lui.
Nu s-a atins nimeni de el.
Ţineţi minte că acest A.N. crede că îndeplineşte o misiune.
Copilul n-a contat pentru el.
Aţi găsit vreun bilet?
Nu, nu încă.
Ce părere ai?
În toate cazurile nu există semne care să indice că victimele au ripostat.
Sau de efracţie...
O să vă rog pe tine şi pe Emily să-i contactaţi pe toţi cei care
au pierdut un copil în incendiu şi să le explicaţi ce se întâmplă.
Trebuie anunţaţi imediat de pericolul care îi paşte.
N-a mai rezistat. A cedat. I se poate întâmpla oricum.
- Se întâmplă în fiecare zi. - Aici nu s-a întâmplat aşa.
Emily...
momentan, se pare că exact aşa s-a întâmplat.
Aspectul casei lui Paul Baleman... era de aşteptat să arate aşa,
dat fiind faptul că amândoi erau deprimaţi şi traumatizaţi la culme.
Da, ştiu. Am văzut şi eu.
Totul ce ţinea de trecut era în ordine, tot ce ţinea de prezent era de-a valma.
Biblioteca şi vitrinele...
erau ordonate, pentru că, în trecut, viaţa lor era ordonată, avea sens.
Casa lui Beth arată că a depăşit criza.
Atunci cum a ajuns acolo sus fără să se opună?
Păi...
probabil era moartă deja.
Cadavrele sunt mult mai grele decât oamenii în viaţă.
Atunci...
a crezut că-i va ucide copilul, aşa că a făcut tot ce i s-a spus.
Întrebarea principală este cum a reuşit să intre în casă?
L-a invitat chiar Beth. Aşa trebuie să fi fost.
Toţi l-au invitat înăuntru.
Ea pune ceva de băut, iar el o droghează.
Asta trebuie să fie!
O, tu, Emily cea stranie şi măreaţă! Cu ce pot să te ajut?
Bună. Caut o substanţă care poate paraliza sau amorţi temporar o persoană.
Nu una mortală, ci una care să facă victima să-şi piardă controlul.
Eu folosesc băuturile alcoolice. Se găseşte peste tot şi e ieftin.
Caută o substanţă care nu apare în rapoartele toxicologice.
Am înţeles.
Mulţumesc.
Am mai găsit dovezi care să indice clar dacă e vorba de sinucideri sau de crime?
Am aici documente scrise de Diedre Nollard, cea care s-a aruncat de pe o clădire.
Un formular pentru societatea de asigurare, o scrisoare către un vecin,
felicitarea scrisă de ziua soţului ei şi biletul găsit asupra ei când s-a sinucis.
Scrisul e acelaşi, nu?
Da, ea l-a scris, iar din bilet rezultă că regretă multe lucruri.
Uitaţi: "îmi pare rău că v-am dezamăgit", "iertaţi-mă că am greşit", etc.
Scrisul însă... analiza grafologică indică exact contrariul.
Cum adică?
Păi... vedeţi cum scrisul e înclinat spre stânga?
Asta indică optimism.
Acelaşi lucru îl indică şi spaţiile egale dintre rânduri.
Liniile lungi de deasupra "T"-ului... indică o persoană entuziastă.
Nu pare deloc genul care s-ar arunca de la etajul 5.
Chiar dacă am fi anunţat presa...
Nu vom şti asta niciodată. O să răspund pentru asta.
Acum însă avem destule dovezi că nu e vorba de simple sinucideri.
Biletele astea au fost scrise sub ameninţare?
Dacă ar fi să ameninţi pe cineva să scrie ultima scrisoare,
n-ar folosi aceste cuvinte.
Să înţeleg că răspunsul e "nu".
Jurnalul fratelui meu?
N-am... e mult de citit. N-am apucat să...
Iarăşi "nu".
Acum putem anunţa presa?
Am anunţat-o deja.
Vă rog să veniţi afară.
Dânsul e ag. special şef Aaron Hotchner. Acum a sosit.
Despre ce e vorba?
Incluzând şi rudele mai îndepărtate, incendiul a afectat peste 100 de persoane
din Pittsburgh şi împrejurimi.
Să înţeleg că acest A.N. vizează persoanele care suferă?
- Care suferă? - Cărora li s-a întâmplat ceva.
Un eveniment din viaţa acestui A.N.
l-a făcut să-i ia viaţa unei persoane despre care credea că trebuie să moară.
Din acel moment şi-a creat o percepţie proprie asupra moralităţii.
Despre bine şi rău, mai exact.
Raţionalizează ce a făcut şi repetă la nesfârşit acea primă crimă
vizând persoane despre care crede că doar el le poate salva.
El hotărăşte cine trăieşte şi cine moare, iar asta îl face să se creadă atotputernic.
Să înţeleg că nu se va opri prea curând...
Nu sunt prea sigur că avem pe cine opri.
Dar, dacă e aşa, individul e convins că misiunea lui e sfântă.
Chiar după ce îl vom prinde, va susţine că nu a făcut nimic rău.
El?
Bărbat, caucazian, între 35 şi 40 de ani. E politicos, deschis, nu iese în evidenţă.
Noi credem că victimele îl primesc de bunăvoie în propria casă.
Fratele meu şi cumnata mea n-ar fi lăsat pe nimeni în casă.
Tindeau să ţină lumea la distanţă.
A.N.-ul a găsit o cale să se infiltreze, una foarte greu de depistat.
În toate cazurile, victimele nu s-au apărat şi nici n-au încercat să fugă.
Caută un punct comun cu victima şi o foloseşte pentru a câştiga timp.
Trebuie să le spun şi subalternilor mei acest lucru.
Din câte ştim noi...
"îngerii milei" lucrează în special în domeniul medical şi în protecţie.
- Ar putea fi poliţişti. - De aceea v-am şi chemat aici.
Momentan suntem în căutări. Nu vrem să învinuim pe nimeni.
Învinuiţi pe cine vreţi. Mă doare undeva de ei.
Dacă asta gândiţi, lăsaţi-ne să ne dăm seama pe cine să învinuim.
Am rugat-o pe Garcia să-i verifice pe cei care au ajuns primii la locul incendiului.
Bravo. Tu ce crezi, Prentiss?
E inteligent. Cunoaşte totul despre programul şi obiceiurile victimelor.
Dacă acest A.N. există, trebuie să ştiţi că e obsedat să deţină controlul.
El alege cum şi când vor muri victimele.
Chiar le ademeneşte exact în locul în care vrea să le omoare.
Înseamnă că e extrem de vigilent, foarte atent, "invizibil" şi nu riscă deloc.
Singura cale de a-l opri este să aflăm cum se infiltrează în viaţa victimelor.
Dacă aflăm asta, găsim şi ucigaşul.
Putem începe să interogăm oamenii, să aflăm care e legătura.
N-am mai băut...
de trei săptămâni...
şi patru zile.
Unii dintre voi ştiu că fiul meu, Ben, s-a prăpădit... în incendiu.
Unii dintre voi m-au sfătuit să merg la meciurile echipei de juniori...
ale fostei sale echipe.
Era aruncător.
Sincer să fiu, nu mă simt încă în stare să fac asta.
Trec pe acolo în fiecare zi.
Mă tot gândesc: poate azi...
dar nu reuşesc.
Ştiu şi eu...
Vă mulţumesc că aţi venit.
Condoleanţe.
Sunt sigură că aţi auzit numeroasele sinucideri
care s-au petrecut în Shadyside în ultimele două luni.
Credem că e vorba de un ucigaş în serie care îşi maschează astfel crimele.
Dumnezeule!
Vizează persoanele ale căror copii au pierit în incendiu.
Cum adică?
De ce ar face aşa ceva?
Se crede un "îngerul al milei", adică, de fapt, ajută oamenii să-şi aline durerea.
Şi Dvs. credeţi că e posibil ca noi să-l cunoaştem?
Da, asta credem.
De-abia ne-am înmormântat fiica.
Da, ştim.
Orice motivaţii ar avea, e foarte important să examinăm toate aspectele vieţii Dvs.
Tot ce a făcut şi tot ce face, corect?
Vă puteţi gândi cumva dacă există o persoană capabilă să...
Care ar vrea să ne omoare?
Lasă-i să-şi facă meseria, dragă.
E bărbat, caucazian, între 35 şi 40 de ani.
Aparent e foarte îngrijorat de soarta Dvs.,
prietenos, fermecător.
Nu.
Îmi pare rău.
Dacă aveţi nevoie de ajutor...
indiferent de natura acestuia.
Mulţumesc.
Ai văzut cum se purta faţă de propriul fiu?
Adică?
Nu l-a ţinut deloc în braţe.
Nici măcar nu s-a uitat la el.
Îmi dai voie să stau şi eu lângă tine?
Te rog.
Văd că ai reuşit.
Da, am reuşit.
Să te confrunţi cu ceea ce te înspăimântă cel mai tare.
Pasul 10: să te debarasezi de obiectele personale.
Ia spune, frumuseţe mică!
Prentiss m-a rugat să caut niscaiva narcotice, frumosul meu.
Am dat lovitura.
Am comparat teste victimelor cu toate testele toxicologice cunoscute.
Şi... nimic! Înseamnă că le paralizează folosind un agent neuromuscular.
- Ce e aia? - Un paralizant.
Exact. Ceva gen succinylcolină sau vecuromium,
o substanţă care se metabolizează atât de repede,
încât nu poate fi detectată.
În plus, l-am sunat pe Dl. legist şi l-am întrebat cum ar fi putut proceda.
Răspunsul a fost: "prin injectare".
Atunci l-am întrebat: "dar asta n-ar lăsa semne"?
M-a rugat să aştept puţin şi s-a dus să verifice cadavrul lui Beth Smoler.
A găsit imediat semnul.
O înţepătură, chiar pe cărare.
Ca să obţii substanţele astea trebuie să lucrezi la spital, nu?
Nu neapărat.
În zilele noastre, poţi cumpăra online aproape tot ce vrei.
Substanţa nu lasă nicio urmă?
Absolut niciuna.
Chiar dacă legistul ar fi căutat, n-ar fi găsit nicio dovadă.
Beth Smoler nici nu şi-a dat seama cum a sfârşit.
Vă contrazic, Domnule. A văzut absolut totul.
Şi ceilalţi, la fel.
Agentul neuromuscular paralizează temporar doar musculatura,
în timp ce victima rămâne perfect conştientă.
Îi sedează şi apoi le orchestrează în grabă "sinuciderea".
Dacă e adevărat, înseamnă că A.N.-ul nu ucide căutând recunoaştere.
Nu. Însă, din nefericire pentru victimele sale,
acestea sunt perfect conştiente şi îşi văd moartea cu ochii.
Cunosc sentimentul...
Ai vrea să ştii când se va termina suferinţa...
Tristeţea refuză să dispară şi te chinuie în fiecare clipă.
Încet, durerea te copleşeşte.
Dacă ai putea să scapi de ea...
ai face-o.
În momentul în care m-ai privit, Curtis, am ştiut imediat ce vrei de la mine.
Ce vrei să fac pentru tine.
De un singur lucru îmi pare rău: că a durat atât de mult.
Acum însă, sunt aici.
O să scapi de suferinţă, Curtis.
Cred că suntem pregătiţi.
Da...
suntem pregătiţi.
Ţeava armei a fost aşezată aici, sub bărbie.
A tras, iar glontele a trecut prin bolta palatină, apoi a ieşit prin...
Craniu. Verifică-i pielea capului.
Uite. Ai văzut?
O înţepătură.
- Tipică pentru... - Acele de seringă.
A lăsat vreun bilet?
Bravo, Rossi, m-ai convins.
Avem un A.N. de găsit.
Toate au fost scrise în acelaşi stil.
Tare ciudat...
Spuneai că biletele au fost scrise de bunăvoie.
Niciunul nu e scris sub ameninţare.
Uită-te la biletul lui Curtis Fackler. Nici gând să-şi ia rămas bun.
Se pare că biletele nu au un destinatar, nu sunt scrise pentru soţie sau copii.
În cazul ăsta, cui îi sunt adresate?
Sunt autocritici. Cred că...
cred că au fost scrise în cadrul unui program.
Ce program?
Cele cinci stagii ale suferinţei.
Anumite grupuri de consiliere susţin metoda scrierii autocriticilor.
Serios?
Aceste grupuri sunt anonime, nu-i aşa?
Ca să vă faceţi o oarecare idee cu ce ne confruntăm,
în seara asta se întrunesc 91 de grupuri pentru reabilitarea alcoolicilor,
în Pittsburg şi în împrejurimi.
Nu se poate! Chiar aşa multe sunt?
Grupurile se întrunesc tot timpul, şi ziua, şi noaptea, în locaţii diferite.
Sunt grupuri mici, mari, bazate pe religie, pe rasă, etc.
Vă trimit programul întâlnirilor grupurilor mai importante...
cele de foşti alcoolici, drogaţi, depresivi şi care au pierdut pe cineva,
care se întrunesc în Shadyside sau în împrejurimi. Sunt 11 grupuri.
Se ştiu şi numele membrilor? - Nu.
De ce nu?
Sunt grupuri anonime. Aşa a reuşit să treacă neobservat.
Să dăm adunarea. O să avem nevoie de toţi oamenii pe care-i avem la dispoziţie.
Imediat.
Vi s-a părut că vreo persoană ţine să iasă în evidenţă?
Individul e încrezător în propriile forţe, oarecum tupeist.
Ce naiba... suntem foşti dependenţi de droguri.
Toţi ies în evidenţă, şi, în acelaşi timp, nimeni nu iese în evidenţă. Înţelegeţi?
Verificăm toate grupurile din zonă.
În acest grup, nimeni nu-şi dezvăluie identitatea.
Sincer, nu cred că pot să vă ajut.
Chiar dacă aş putea, n-aş face-o.
Chiar dacă asta înseamnă că un membru al grupului Dvs. ar putea fi ucis?
Copilăria acestui individ a fost una neobişnuită, tragică.
Aşa că s-a simţit obligat să-i spună povestea, posibil chiar în mod repetat.
Cam 90% din membri fac asta.
E posibil să fi pomenit de sinucidere.
În ultima vreme s-a vorbit destul de mult despre sinucideri.
O singură persoană sau mai multe?
Ştiţi... e un tip care tot vorbeşte despre sinuciderea fratelui său.
A fost tare captivantă.
Tipul a luat cuvântul şi a spus o poveste despre fratele său.
Părinţii erau atât de săraci...
Încât au stat în aceeaşi cameră până la 15 ani.
Am auzit-o şi noi.
Se mută de la un grup la altul, repetând-o.
Pretinde că îl cheamă Peter şi că tatăl său a fost...
Profesor la Universitatea Brassard.
Noi eram mici.
Dormeam în paturi separate.
Tatăl meu urca scările...
Ştiam asta, pentru că scările scârţâiau.
Era îngrozitor.
Apoi...
se băga în patul lui James, şi...
Îl molesta.
Cea mai rea parte e cea în care el se prefăcea că doarme.
Dacă e adevărat, ăsta ar putea fi punctul de plecare în "Misiunea Mila".
Povestea s-a sfârşit tare prost. Mai ales pentru James, fratele cel mare.
Într-o noapte...
am intrat în dormitor, şi...
am văzut că James îşi tăiase venele.
Cearceafurile erau pline de sânge. Era... era peste tot.
M-a privit în ochi...
şi am ştiut.
În acel moment...
am ştiut că trebuie să-l las să se ducă în pace.
Bun... avem două nume: James şi Peter.
Şi o universitate: Brassard.
Ar trebui să fie floare la ureche pentru tine, Garcia.
Dacă tatăl A.N.-ului chiar a fost profesor la Brassard,
sunt şanse mari să fie localnic.
Ce e, Reid?
"Îngerii milei" repetă la nesfârşit acelaşi lucru.
Unde vrei să ajungi?
Dacă povestea e adevărată, aşa cum spui, înseamnă că ascunde o informaţie vitală.
Evenimentul de la care a pornit totul, adică.
Fratele său nu s-a sinucis.
Peter l-a ucis.
Incendiul a cauzat atât de multă suferinţă, încât A.N.-ul a reacţionat imediat.
Neputându-se opri, îi vizează pe cei care i se pare că au nevoie de ajutorul său.
Mai întâi a respectat pauza de două săptămâni dintre crime.
Ultimele crime însă au avut loc la câteva zile una de cealaltă.
Involuează.
Am găsit.
S-a întâmplat în 1984.
Am găsit un articol din ziarul universităţii Brassard.
- Stăteau chiar în campus, Garcia? - Da.
Scrie că James Redding e cel mai tânăr sinucigaş din istoria Pennsylvaniei.
Tatăl său, Charles Redding, era profesor. Nenorocitul!
E posibil ca, în timp ce vorbeam, tu să fi făcut şi altceva?
Să-i aflu adresa curentă, de exemplu?
Te iubesc, Penelope Garcia.
Stai la coadă!
Liber!
Aici nu e nimeni!
- Liber! - Liber!
Trebuie să ne mişcăm repede.
Întâlnirile sunt dispersate în întreg oraşul.
Acum, că lucrăm împreună, şansele individului ar trebui să fie nule, corect?
Până acum ne-a scăpat.
Băieţi!
Trebuie să vedeţi asta.
A tăiat numele lui Beth Smoler şi al lui Curtis Fackler,
ultimele două victime.
E harta tuturor grupurilor.
Ore, date, liste ale participanţilor la întruniri...
Fiecare grup e diferit.
Alcoolici, drogaţi, depresivi, divorţaţi... omul e ocupat, nu glumă.
Ia uitaţi! Laurie Ann Morris.
Am vorbit cu ea şi cu soţul ei.
Numele ei nu e tăiat, ca al celorlalţi.
Bună. Numele meu este Laurie Ann.
Bună, Laurie Ann.
Nu răspunde la mobil.
Soţul ei a plecat deja de la servici.
Îl sun pe mobil.
Bună, Jonathan. Sunt ag. Emily Prentiss, de la F.B.I..
Soţia ta, Laurie Ann, e cumva cu tine?
Poţi să ne spui unde e?
Am înţeles.
O zi grea?
Nu trebuie să-mi răspunzi.
Am încercat să mă las. Se pare însă că nu mi-a reuşit.
Poate că nu a venit vremea încă.
Vezi să nu...
Când va veni, o să ştii.
Ai o intuiţie bună.
Se vede de la o poştă.
Am întârziat. Mi-a părut bine de cunoştinţă.
Şi mie.
Mă scuzaţi, Domnule. Căutăm aceste persoane.
Aţi văzut cumva vreuna din ele?
Sunteţi sigur?
Bine. E timpul să ne despărţim şi să cercetăm clădirea şi împrejurimile.
Pe aici, băieţi.
O căutăm pe Laurie Ann Morris. Aţi văzut-o cumva?
Uitaţi-vă cu atenţie, vă rog. Ştim că a fost aici. Sunteţi sigură?
Mă scuzaţi... aţi văzut cumva vreuna din persoanele acestea?
Nu-i nimic. Mulţumesc.
- Pană? - Nu, mi s-a dezumflat.
Găsesc eu o soluţie.
A fost aici acum câteva minute.
- Unde s-a dus? - În parcare, poate.
Era singură?
Vorbea cu un tip.
Mulţumim.
- Unde e parcarea? - De cealaltă parte a clădirii.
Câte ieşiri există?
Trei. Spre nord, est şi vest.
Faceţi echipe, să le supraveghem.
Morgan, tu vii cu noi.
Unde mergi?
Nu vreau să deranjez.
Unde?
Pe strada principală.
Trebuie să merg la un prieten.
Urcă în spate.
- Ştie cineva ce maşină are? - Un Chevrolet albastru.
Aşteaptă.
Pot să te ajut.
Cum adică?
Cu suferinţa care nu te lasă nici măcar să-ţi ţii fiul în braţe.
Crezi că poţi să mă ajuţi?
Da.
Trebuie să te eliberezi.
Uite-o.
Asta ai făcut şi pentru ceilalţi?
Laurie Ann!
Da. Am făcut ceea ce ei n-au putut.
Crezi că poţi să mă ajuţi?
Laurie Ann!
Crezi că poţi să mă ajuţi pe mine?
Da.
Laurie Ann!
Ce faci?
Laurie Ann!
Ţine mâinile la vedere!
Mă duc pe partea cealaltă!
Să-ţi văd mâinile!
Nu te mişca. Salvarea o să vină imediat.
Imediat!
- Ai înţeles? - Da.
Nu înţeleg ce doriţi.
Ţine.
Ce vrem? Vrem să ne asigurăm că nu vei mai fi în libertate cât vei trăi!
- N-am făcut nimic... - Gura!
- Salut. - Bună.
O să te faci bine.
Serios?
Laurie Ann...
Nicio mamă n-ar trebui să trăiască mai mult decât copiii săi.
Aşa e.
Dar fetiţa ta s-a prăpădit.
Allie a murit.
Încetează... oricum, nu-mi mai pasă.
Fiului tău însă îi pasă.
Nu-l pierde şi pe el.
Voiam să vă mulţumesc pentru tot ce aţi făcut
şi că aţi crezut în mine atunci când nimeni altcineva nu credea.
Ron...
Mulţumesc.
Jurnalul lui Paul... l-am citit.
Ronnie... Paul, fratele tău, n-a fost ucis.
Spre deosebire de celelalte victime, n-am găsit şi numele lui Paul
în apartamentul ucigaşului.
Nu înţeleg.
Aţi spus că "autopsia psihologică" a fost neconcludentă.
O analiză aprofundată a jurnalului a demonstrat că Paul s-a sinucis.
Îmi pare rău.
Vă înşelaţi.
Dar, aşa cum am spus şi înainte, vă mulţumesc că aţi venit.
"Trăsăturile veritabile de caracter ale fiinţei umane sunt capacitatea de a crea,
de a depăşi obstacolele, de a îndura, de a transforma,
de a iubi şi de a fi mai presus decât propria suferinţă".
Ben Okri.
Te-ai descurcat cu Jack?
I-am spus că nu voi mai fi aşa des în preajma lui.
Cum a reacţionat?
M-a îmbrăţişat şi mi-a spus că totul o să fie bine.
Deştept băiat!
Seamănă cu tatăl său.
Spune-mi şi mie...
când eram la casa lui Beth Smoler...
Nu ştiu. Uneori, mă întreb...
dacă, de fapt, schimbăm ceva prin ceea ce facem.
Vrei să ştii ce ce am patru case?
Ia spune.
Când nu sparg uşi în interes de servici, dărâm pereţi.
Când apune soarele, şi una, şi cealaltă mă fac să simt că am schimbat ceva.
În bine.
Mulţumită?
Mulţumită.
Traducerea şi adaptarea: baltzatu
ććŕăđü×öäť×é -==http://www.ragbear.com==- ťśó­źóčë