- Dle Hotchner? - Da.
- Vă rog, a aşteptat. - Mulţumesc.
Doar pe dv. a cerut să vă vadă. Probabil sunteţi prieteni buni.
De fapt, am lucrat o dată împreună, acum zece ani.
Va fi norocos dacă va trece de noaptea asta.
Orice aţi putea face pentru a-i uşura suferinţa, va fi o binecuvântare.
Bună, Tom.
- Ai venit. Mulţumesc! - Desigur, Tom.
- Dar nu ştiu de ce m-ai căutat. - Cosaşul.
Am întrerupt ancheta fără să efectuez vreo arestare.
Crimele s-au oprit. Şi te-am îndepărtat.
- Meriţi să ştii de ce. - Bine. Spune-mi.
Un pact cu diavolul.
"Dacă încetezi să mă mai vânezi, nici eu nu îi voi mai vâna".
"Câtă vreme vom trăi amândoi",
"până ce moartea ne va despărţi".
"Dacă eşti de acord cu termenii mei",
"dă un anunţ personal în The Michigan Post".
- Ăsta e un contract. - Pe care l-am respectat amândoi.
Ştii că nu ne apropiam deloc de vreo arestare.
Dacă nu ar fi mers, aş fi putut să reiniţializez investigaţia.
Dar a mers. Crimele s-au oprit.
Am aşteptat şase săptămâni, până să te trimit în altă parte.
Dar, Tom, de unde ştii că nu a mai ucis?
- Poate doar s-a mutat altundeva. - Nu. Am fost atent.
Ştiu că s-a oprit.
Mai devreme sau mai târziu am fi descoperit ceva.
Şi câţi oameni ar mai fi ucis înainte să facem noi acea descoperire?
Ar fi meritat pierderea tuturor acelor vieţi?
Nu luăm noi aceste decizii.
Nu-i lăsăm să scape nepedepsiţi.
Atunci tu va trebui să plăteşti pentru păcatul meu.
Ce vrei să spui?
Contractul e pe cale să expire.
L-am simţit că mă urmăreşte. Ştie. Asta aştepta.
Crezi că va începe să ucidă din nou.
Am făcut-o pentru a salva vieţi.
Te rog, spune-le familiilor victimelor că îmi pare rău. Te rog.
Spune-le că nu am avut de ales.
Le voi spune că îţi pare rău.
Da, aşa este. Aaron Hotchner. Sergentul O'Mara are numărul meu.
Mulţumesc.
Intră.
L-am găsit.
Michigan Post, 7 martie 1998.
Ăsta este?
Dacă încetezi să mă mai vânezi, nici eu nu îi voi mai vâna.
Da.
Deoarece l-am găsit, pot să aflu şi despre ce e vorba?
- Despre Cosaş. - "Cosaşul din Boston"?
Nici nu ştiam că BAC se ocupa de caz.
1998. Era primul meu caz ca profiler şef.
Corectează-mă dacă mă înşel, dar nu avem profilul
Cosaşului în sistem, nu-i aşa?
Asta e tot, Penelope. Acum poţi pleca acasă.
Ok.
Noapte bună, dle.
Noapte bună.
S-a întâmplat de dimineaţă.
Da, e bine că s-a stins repede la final.
Îţi mulţumesc că m-ai sunat.
Mulţumesc foarte mult.
Cât de grav este?
Avem pană la două cauciucuri.
Cum am reuşit să avem două pene?
Nu ştiu.
Bine, sun la AAA.
Dacă am fi noi în locul lor? Ai dori să se oprească cineva, nu-i aşa?
Sunteţi bine?
Nu, am două pene
şi doar un cauciuc de rezervă.
Nina Hale.
Route 128.
Vrei să îl încerci pe al meu, să vezi dacă se potriveşte?
Mulţumesc. Prietena mea vorbeşte la AAA.
Îţi voi da adresa mea.
Dacă merge, îmi poţi trimite un cec.
Dacă vrei să stai acolo toată noaptea,
treaba ta. Voiam doar să mă asigur că sunteţi bine.
Ştii ce? Sigur. Să încercăm, bine?
Sigur.
Maşina noastră are două pene şi avem doar o roată de rezervă.
Da.
După Needham.
- Îţi mulţumesc mult. - Cu plăcere.
Evan?
Evan!
Dă-mi ceasul.
Te rog! Te rog, nu ne face rău.
Nu te va durea.
Te rog, nu.
Nu te voi împuşca.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Nina...
M-am lovit la cap.
Nina e moartă.
Ţi-e frică?
Ar trebui să-ţi fie.
"Destinul nu e satisfăcut cu o singură calamitate".
Scriitorul roman Publilius Syrus.
Pa.
Bună. Voiai să afli imediat
despre orice crimă neobişnuită din Boston?
Mergem în Boston.
Nu ar trebui să aşteptăm solicitarea oficială?
Nu am fost invitaţi.
Dar vom fi.
Se pare că mergem în Boston.
"Cosaşul este condus de dorinţa de a domina",
"de a controla şi de a manipula".
Atunci de ce ar cădea la o înţelegere
care l-ar împiedica să facă asta?
Crimele îi dădeau putere,
dar după aşa de multe, plăcerea simţită începea să scadă.
Aşa că a decis să îşi schimbe tactica.
Această înţelegere i-a oferit puterea supremă,
mai plăcută decât crimele în sine.
A manipulat poliţia
să se predea în mod voluntar.
Şi a obţinut confirmarea în scris.
A câştigat. De ce s-ar apuca din nou de ucis?
Pentru că singura persoană care ştia că a învins,
cel cu care a încheiat pactul, tocmai a murit.
Criminalii narcisişti
simt nevoia ca alţi oameni să le recunoască puterea.
De asta iau legătura cu presa.
Şi cum a reuşit să se oprească vreme de zece ani?
În "Noaptea Cosaşului"
autorul sugerează că a fost arestat
pentru o crimă fără legătură sau că a murit.
Poate încearcă să infirme această impresie greşită.
Şi ce-a făcut în tot acest timp?
A plănuit ce-ar face dacă s-ar reapuca de ucis.
Deci din '95 până în '98
a împuşcat, a înjunghiat şi a ucis în bătaie 21 de victime.
Bărbaţi, femei,
de toate vârstele şi de toate felurile.
Nu avea vreo victimologie sau vreun mod de operare anume.
Cum i s-a alcătuit profilul?
Nu i l-am făcut. Shaunessy ne-a trimis acasă înainte să apucăm.
BTK, Zodiacul şi Cosaşul prezintă trăsături similare.
Cu toţii sunt foarte inteligenţi,
disciplinaţi, sunt ucigaşi sadici
care se fac cunoscuţi în presă.
"Foarte inteligenţi" e puţin spus.
Cosaşul şi Zodiacul nu au fost niciodată arestaţi.
BTK a fost arestat după doar 25 de ani
pentru că a apelat la presă pentru a contrazice o carte
unde scria că a murit, că s-a mutat sau că este în închisoare,
ca aceasta.
Apropo de presă, când se va afla,
va fi o adevărată frenezie.
Dacă aud despre asta,
vor asedia poliţia din Boston.
Cu cât reuşim să susţinem mai mult timp povestea cu criminalul la indigo
cu atât avem şanse mai bune să îl prindem.
Rossi, Prentiss şi Morgan, duceţi-vă la biroul regional,
instalaţi-vă acolo şi stabiliţi un centru de operaţiuni.
JJ şi Reid, noi vom merge la locul crimei.
Am lucrat la cazul Cosaşului optsprezece luni.
Dacă există vreo dovadă că această crimă oribilă
e mai mult decât una la indigo, voi fi primul care te va anunţa.
Îmi pare rău că nu te-am sunat înapoi.
După cum vezi, sunt ocupat.
Nu e o crimă la indigo, Mike.
Mi-aş dori să fi fost, dar nu este.
Fără supărare, nu ai de unde şti asta,
iar eu nu te-am invitat să ne ajuţi.
Ci Shaunessy.
Vrei să ne inviţi să participăm la anchetă?
Ce era în mintea lui?
Asta ar putea distruge departamentul.
Ştiu.
Ei sunt agentul special Jennifer Jareau,
dr. Spencer Reid şi sergentul Mike O'Mara.
Ne instalăm la biroul regional.
Bine. Am terminat. Dă-le orice doresc.
Mulţumim.
Nina Hale, 19 ani
şi Evan Harvey, 23 de ani.
Ninei i-a fost tăiat gâtul
şi a fost înjunghiată de 46 de ori.
Evan a fost lovit puternic apoi împuşcat.
Nu s-au găsit cartuşele.
Preferă revolverele Magnum de calibrul 44.
"Cu cât e mai tânără victima, cu atât"
"petrece mai mult timp cu ea, de obicei înarmat cu un cuţit".
Linia nebronzată de pe încheietura ei.
Probabil purta un ceas.
I-am găsit portofelul?
Cosaşul a luat obiecte de la fiecare victimă
şi le-a aşezat lângă următoarea,
ca să se asigure că ştim că e vorba despre el.
Nu avea nevoie de ochelari.
Ochelarii nu sunt ai lui?
A luat ochelari doar de la o victimă. A noua.
Trebuia să îi găsim la a zecea şi nu a fost aşa.
Nu au fost descoperiţi niciodată.
Ce era aşa de special la a noua victimă?
A supravieţuit.
George Foyet, 28 de ani, a fost a noua victimă
şi singurul care a supravieţuit pe mâna Cosaşului.
Nu că acesta nu s-ar fi străduit.
Amanda Bertrand, de 19 ani, cu care se întâlnea în acea seară,
nu a fost la fel de norocoasă.
Îi place să îi atace în interiorul sau în apropierea maşinilor,
noaptea, pe drumuri prost luminate şi puţin umblate.
Foyet a zis că i-a abordat
dându-se drept un turist rătăcit.
La spital i-am trimis un desenator lui Foyet.
Cosaşul foloseşte mereu câte o viclenie
pentru a se apropia şi pentru a petrece timp cu victimele sale.
Ochiul, aşa cum îl desenează,
pare să fie "Ochiul Providenţei",
un simbol adoptat de Guvernul SUA
şi încorporat în Marele Sigiliu în 1782 împreună cu cuvintele:
"Annuit coeptis" înscrise sub el.
În latină asta înseamnă că "providenţa" sau "soarta"
"ne-a favorizat acţiunile".
Cosaşul pare să se vadă pe sine însuşi
ca pe o personificare a providenţei.
Cum de a supravieţuit Foyet?
911. Ce urgenţă aveţi?
Tocmai am mai ucis doi.
Mă scuzaţi, dle, aţi spus că aţi ucis pe cineva?
Victimele 8 şi 9.
Lângă o Toyota argintie în Riverton,
după cariera Tyson.
Acest apel a fost efectuat de la un telefon public
aflat la vreo 1.5 km de locul faptei.
Echipajele medicale au sosit 15 minute mai târziu.
Bertrand era moartă, Foyet abia mai respira.
Deci Cosaşul dădea câte un astfel de apel după fiecare crimă
anunţând poliţia unde vor găsi cadavrele.
Până la aceasta, a noua crimă.
Dacă nu dădea acest telefon,
Foyet nu ar fi fost găsit la timp.
Apelul i-a salvat viaţa.
Aşa că ucigaşul nu a mai dat telefon la 911
după acest incident.
Da?
Se pare că şi-a învăţat lecţia.
Există un motiv pentru care a lăsat ochelarii lui Foyet
la ultimul loc al faptei.
Foyet ar putea fi în pericol.
Îl vom găsi.
Hotch, afară este un reporter
care insistă să vorbiţi.
Roy Colson. Spune că te cunoaşte.
Roy.
Agent Hotchner.
Dacă e doar un criminal la indigo, ce cauţi aici?
Ajut poliţia să îl prindă.
Asta e povestea oficială?
Haide, am scris o carte despre tipul ăsta.
Ţi-am trimis şi un exemplar cu autograf.
Presupun că l-ai primit.
Oficial nu avem niciun motiv să credem că este altceva decât un imitator.
Şi neoficial?
Ce contează mai mult pentru tine, Roy?
Să pui mâna pe poveste sau să fie prins ucigaşul?
Eu am petrecut timp cu familiile victimelor.
- Ai fi ştiu dacă mi-ai fi citit cartea. - E o carte bună, Roy.
Ai tratat victimele cu respect şi pe noi cu corectitudine.
Fiecare bănuţ pe care l-am scos a ajuns la familiile victimelor.
Ştiu. De asta am venit.
În clipa în care voi avea ceva de spus te voi suna.
Mulţumesc.
Dacă e vorba despre el, nu va dura mult.
Nu pot să cred. Incredibil!
Dragul meu, te rog, nu.
Nu merg cu viteză. Nu sunt beat.
Bună seara, dle ofiţer.
Permisul, actele maşinii şi asigurarea.
Mă întorc imediat.
Nici nu ne-a zis pentru ce ne-a oprit.
Să terminăm odată cu asta.
Vă voi lăsa să plecaţi doar cu un avertisment.
Un avertisment? Pentru ce?
Te aflai în locul nepotrivit la momentul nepotrivit.
Poftim?
Şi acum îţi voi ucide soţia, Arthur.
Te rog! Nu!
Alt cuplu.
De data asta mult mai în vârstă. Unul împuşcat şi celălalt înjunghiat.
Nu avea de ce să se oprească acolo.
Permisul şi actele maşinii sunt scoase din portofel.
Se pare că s-a dat drept poliţist.
Şi-a ales bine locul. Izolat, puţini şoferi.
A lăsat ceasul Ninei Hale.
Bine. Şi ce a luat?
A luat verigheta bărbatului.
Arthur şi Diane Lanessa. Din Weymouth. Căsătoriţi de 32 de ani.
Se întorceau acasă din Elks
unde jucau bingo de două ori pe săptămână.
Trebuie să anunţ.
- Vrei să te însoţesc? - Mă descurc.
- Se pare că i-a umblat prin geantă. - Ai idee ce căuta?
Semnul de întrebare este ceva nou.
Este pentru noi. Ne spune că nu e vorba de soartă.
Spune că am avut la dispoziţie zece ani să îi salvăm
şi că purtăm vina ultimelor crime.
Ai înţeles toate astea dintr-un semn de întrebare. Impresionant.
Poate îl cunosc mai bine decât am arătat.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că există un profil al Cosaşului.
Credeam că am fost retraşi înainte să alcătuim un profil.
Aşa este. Abia începusem să lucrez la el
şi apoi nu a mai ucis, aşa că oficial nu mai aveam ce face.
Dar acest caz... a rămas lipit de tine.
Am tot revenit asupra lui de-a lungul anilor
şi am lucrat singur la el.
Deci nu ai spus nimic nimănui.
Ştiu că întotdeauna spun că realizarea de profiluri psihologice
este un efort colectiv, dar acesta nu a fost aşa.
Nu ştiu, poate dacă...
Dacă mă înşelam, poate că ne-am fi îndreptat în direcţia greşită.
Şi acum crezi că ai dreptate.
Cu cât văd mai multe, cu atât sunt mai încredinţat că profilul e corect.
Bine.
Atunci trebuie să îl auzim.
Cosaşul se potriveşte unui profil pe care îl putem denumi "omnivor".
Spre deosebire de cei mai mulţi criminali în serie,
un omnivor nu ţinteşte neapărat un gen anume de victimă.
Deşi are tendinţa de a se concentra asupra femeilor
folosindu-şi cuţitul,
este în esenţă un prădător care ar ucide pe oricine.
De ce e aşa de "democratic"?
Pentru că motivul crimelor nu sunt doar victimele.
Are nevoie de recunoaştere. Vrea să ştim.
Simbolurile, amplasarea
obiectelor luate de la victimele anterioare asupra celor următoare...
toate sunt pentru noi.
- De ce? - Pentru putere.
Scrisoarea către Shaunessy este un exemplu clar în acest sens.
L-a manipulat pe Tom Shaunessy ca efectiv să i se predea.
Povara era prea mare ca să o poată purta.
Într-un sens cât se poate de concret,
Tom Shaunessy a fost a 22-a victimă a Cosaşului.
Ca ucigaşul BTK, Dennis Rader,
Cosaşul este extrem de disciplinat.
În viaţa de zi cu zi este foarte posibil ca acest lucru
să îl facă atât de inflexibil încât nu poate avea relaţii
şi nu poate lucra împreună cu ceilalţi.
Cred că ucigaşul nostru a dezvoltat un nou interes
care ne-ar da o şansă să îl prindem.
Ultima victimă a sa a fost o femeie în vârstă.
A ucis-o repede, cu o singură împuşcătură.
Cu victima anterioară, o fată tânără, a petrecut mult timp
şi a înjunghiat-o de 46 de ori.
De ce?
Le dă o atenţie specială tinerelor pe care le ucide,
iar arma pe care o alege în cazul lor este cuţitul,
un instrument care se substituie unei penetrări fizice.
Cu cât e victima mai tânără, cu atât petrece mai mult timp cu ea.
- Cred că este "hebofil". - "Hebofil"?
O persoană atrasă de adolescenţi,
de copii care au trecut de pubertate.
Căutaţi un bărbat cu o funcţie autoritară, profesor de liceu, consilier, antrenor
şi pe oricine care a fost acuzat de agresiuni sexuale
împotriva adolescentelor în ultimii zece ani.
Asta e tot pentru moment. Vă mulţumesc.
Garcia nu-l poate găsi pe George Foyet.
Nu am găsit nimic, dle.
Ce vrei să spui?
A dispărut. Nu mai apare pe nicăieri, e de negăsit.
Cum e posibil?
La nouă luni după ce a fost externat,
şi-a dat demisia, şi-a vândut maşina, şi-a închis conturile în bancă,
şi-a anulat cardurile de credit,
abonamentul de mobil, şi-a vândut apartamentul, tot.
Nu mai are niciun act, ceea ce înseamnă că nu lasă urme
şi nu îl pot găsi... pentru că a dispărut.
Crezi că e un act intenţionat?
E mai mult decât atât.
Până şi morţii nu dispar din evidenţe ani întregi.
Credeţi-mă, să îţi ştergi aşa urmele este extrem de dificil.
E nevoie de multă convingere.
Trebuie să fii dispus să tai orice legătură
cu orice sau cu oricine pe care l-ai cunoscut în viaţa ta.
E ca şi cum te-ai sinucide.
Trebuie să recunosc că este impresionant.
După ce a păţit, îl poţi învinui de ceva?
Foyet este singura persoană
care ştie cum arată Cosaşul şi este încă pe undeva, în viaţă.
Dar asta nu schimbă faptul că trebuie să îl găsim.
Voi continua să îl caut.
Garcia, nu avem prea mult timp.
Ştiu, dle.
Ar fi trebuit să se izoleze total.
Este complet singur.
Dar cum să tai toate legăturile?
Dar trebuie să vorbească cu cineva, nu-i aşa?
Colson.
Roy. Aaron Hotchner. Am nevoie de un serviciu.
Cum l-a găsit Colson pe tipul ăsta?
I-a luat multe interviuri lui Foyet pentru cartea lui.
Au ţinut legătura.
- Sunt prieteni? - Într-un fel.
Dar Foyet nu i-a dat numărul lui de telefon.
Dar i-a spus unul dintre numele sale false.
El este.
George Foyet?
E în ordine. Suntem de la FBI.
Ea e agentul Rossi. Eu sunt agentul Hotchner.
- Ne-am mai întâlnit. Îţi aminteşti? - Da, îmi amintesc.
Am putea să nu mai stăm în stradă?
- Cum m-aţi găsit? - Prin Roy Colson.
Va dura mult? Pentru că nu vreau să întârzii la muncă.
Cu ce te ocupi?
Sunt specialist în informatică.
Ne cerem scuze pentru deranj. Vom încerca să rezolvăm repede.
Îţi aparţine?
Ştiam că nu este un criminal la indigo.
Mulţumesc.
Îmi pare rău.
Voiam să îi cer mâna în acea seară, la restaurant, dar mi s-a făcut teamă.
Încă mai aveam inelul în buzunar când s-a apropiat de noi.
A zis că s-a rătăcit.
Avea un ghid turistic.
Îl priveam atunci când m-a înjunghiat.
Da... momentul ideal.
Dle Foyet, nu e nevoie să treceţi din nou prin asta.
Nu mă puteam mişca.
Am stat acolo, sângerând.
L-am văzut când a ucis-o pe Mandy.
A înjunghiat-o de 67 de ori.
Ştiţi cât durează să înjunghii pe cineva de 67 de ori?
Nu am mai găsit niciodată inelul.
Trebuia să îţi lase ochelarii lângă următoarea victimă.
Dar nu a făcut-o. I-a păstrat în tot acest timp.
Credeţi că îl interesez în mod deosebit?
Am trăit cu gândul ăsta în ultimii 11 ani.
Ai primit vreo scrisoare sau vreun telefon ciudat?
A sunat cineva şi a închis?
Am mai multe case, sub nume diferite.
Mă mut între ele fără vreo ordine anume.
Îi place să-şi atace victimele în maşină, aşa că iau autobuzul.
Credeţi-mă, m-am străduit foarte mult
că nimic din ce aţi spus mai devreme să nu pară a se fi întâmplat vreodată.?
Avem nevoie de celelalte nume şi adrese ca să te putem contacta.
Te putem duce într-un loc sigur până când totul se va termina.
Nu. Casa mea e în Boston.
Este singurul lucru pe care mi-am promis că nu îl voi lăsa să mi-l ia.
Atunci te vom apăra aici.
Nu mă puteţi apăra.
Nimeni nu o poate face.
Te rog, ai grijă cu asta.
Te rog.
Eşti în siguranţă cu noi.
E doar un om.
Nimic mai mult.
Atunci de ce nu îl puteţi prinde?
O vom face.
Îţi mulţumim pentru timpul acordat.
Mi s-a lăsat asta la birou.
Îl voi duce la laborator.
Vei publica povestea, Roy?
Dacă nu o fac eu, o va publica altcineva.
Poate că da, poate că nu.
Pentru el tu eşti special. Vrea să ştii de ce s-a oprit.
Ce vrei să spui?
I-ai scris biografia, Roy.
Crede-mă, în ultimii zece ani a citit acele cuvinte de mii de ori.
Cartea ta l-a ţinut în viaţă.
În mintea lui, nimeni nu-l cunoaşte mai bine decât tine.
Nimănui nu îi pasă de el cum îţi pasă ţie.
Îţi aminteşti cum era în urmă cu zece ani pe străzi?
Frica?
Şi atunci oamenii aveau încredere în poliţie.
Însă nu şi acum. Nu şi dacă le spui despre Shaunessy.
Dar e o poveste dată naibii. Public-o.
Ai idee ce îmi ceri să fac?
Nu îţi cer să faci nimic.
Asta e cea mai importantă poveste din viaţa ta.
Şi îmi aparţine. Am exclusivitatea.
Îţi pot oferi acces complet şi exclusiv
în Unitatea de Analiză Comportamentală după ce îl prindem.
Corect. Dacă nu public articolul.
Nu am zis asta.
Acces complet la întreaga unitate?
Nimeni nu a mai avut aşa ceva.
Ştiu.
Dar...
Dar... dacă nu îl puteţi prinde?
Ăsta e un risc pe care va trebui să ţi-l asumi.
Hotchner.
Cine eşti?
Dacă nu mă mai vânezi, nu îi voi mai vâna nici eu.
Crezi că aş accepta asta?
E o înţelegere bună.
Te-am judecat greşit. Te credeam mai deştept de atât.
Ar trebui să accepţi.
Şi tu m-ai judecat greşit.
Asta e ultima ta şansă.
Eu nu fac înţelegeri.
Eu sunt cel care îi vânează pe cei ca tine.
Nu există "cei ca mine".
Cu toţii credeţi asta.
Vei regreta asta.
Ne vedem în curând.
Aproape că am trecut pe lângă dv.
Condu.
Fă dreapta la primul semafor.
Vreau bijuteriile şi portofelele voastre.
Opreşte aici.
Ia banii.
Nimeni nu trebuie să fie rănit.
Ba da.
Şase cadavre, fără să socotim şoferul.
I-a doborât folosind o armă,
sau mai degrabă mai multe arme
şi le-a pus capăt vieţii folosind un cuţit.
Verigheta lui Arthur Lanessa.
Ce a luat?
Ce contează?
Hei. Ce te-a apucat?
M-a sunat în seara asta la hotel şi mi-a oferit aceeaşi înţelegere.
Ce i-ai spus?
I-am închis telefonul. Aşa că a făcut asta.
Deci crezi că este vina ta?
Chiar este.
Poftim. Foloseşte-l pe al meu.
M-ai convins.
Nu, nu, i-ai închis telefonul.
Aproape că i-ai ucis cu mâna ta. Haide,
termină odată. Nu-ţi face griji cu noi.
Îl vom prinde fără tine.
Dave, am avut la dispoziţie zece ani
să fac ceva în privinţa asta.
Shaunessy a acceptat înţelegerea.
Crimele au încetat.
A închis cazul şi ne-a trimis acasă.
Zece ani ai lucrat la alte cazuri. Unele active.
Dar am tot revenit la acesta.
M-am tot întors la acest profil.
Eu am fost retras din activitate.
Ar trebui să mă învinovăţesc pentru fiecare victimă
care a fost ucisă cât timp eram plecat în turneul de promovare a cărţii?
Dacă vrei să sfârşeşti ca Shaunessy, ca Gideon,
învinovăţindu-te pentru tot, eşti liber.
Dar acea voce din mintea ta...
nu este conştiinţa,
ci ego-ul tău.
Aici nu este vorba despre noi, Aaron,
ci despre băieţii cei răi.
De asta le alcătuim profilurile psihologice.
E vina lor.
Noi ne facem doar treaba.
Şi când noi vom înceta să o mai facem
altcineva o va continua.
Ai încredere în mine.
Ştiu.
Poţi lăsa ăla.
Eşti sigur?
E cam dramatic, nu crezi?
Soţia mea mi-a zis mereu că am o înclinaţie către dramatism.
Care dintre ele?
Toate.
Mulţumesc.
Oricând.
Du-te şi publică povestea.
Nu va mai conta după asta.
O voi face, dar voi lăsa pactul cu Shaunessy deoparte.
Nu cred că familiile trebuie să ştie,
măcar până când este prins.
Îţi mulţumesc.
A sunat Foyet. Vrea să mă vadă.
E supărat că l-ai dat pe mâna noastră?
Cred doar că nu are cu cine vorbi
şi că ucigaşul îl omoară şi pe el, doar că mai încet.
Nu ar fi primul.
Nu a mai folosit niciodată coduri. De ce tocmai acum?
Nu fac parte din vreun model sau din vreo ecuaţie.
Nu au sens matematic.
Poate că da, dar le-am mai văzut.
Foyet a zis că îi place să atace oamenii în maşinile lor.
În seara asta a atacat un autobuz.
De asta Foyet ia doar autobuzul.
Era numărul 7.
Şi se opreşte chiar în faţa apartamentului lui Foyet.
Ştie unde locuieşte.
Şi vrea să ştim asta.
1439. Apartamentul în care ai vorbit astăzi cu el
era pe Yarbrough, la nr. 1439.
Celelalte adrese pe care ni le-a dat.
South Brookline nr. 201.
Edenhurst nr. 1488.
Numerele de pe autobuz sunt adresele lui Foyet.
Ne despărţim şi mergem la fiecare adresă.
Eu intru prin spate.
Aici nu e nimeni.
Nu am găsit nimic.
La fel şi aici. Aţi auzit ceva de la Morgan?
Trezirea, Derek. E momentul să mori.
Dacă te consolează cu ceva,
nu cred că a ştiut ce l-a lovit.
O suna pe JJ.
Va trebui să dăm o declaraţie.
Te simţi bine?
Mi-a luat actele.
Important este că eşti teafăr.
Mi-a lăsat asta.
Putere şi manipulare.
Nu-l lăsa să te afecteze.
Da, sigur.
Haide, omule.
Prentiss, îmi spune: "te-am făcut".
Morgan, eşti în viaţă.
Ştii de ce?
Nu prea contează.
Mă aflu aici pentru că eram inconştient.
Nu mă putea tortura.
Îi place să interacţioneze cu victimele,
să le spună că le va ucide înainte să o facă.
Sau spunându-le că o putea face.
Hotch are dreptate.
Încearcă doar să pătrundă în mintea ta.
De-ar fi aşa sau nu, m-a "făcut".
O'Mara a fost ucis afară.
Mai era cineva.
Sunt semne de luptă şi mult sânge.
Dar niciun cadavru.
Doar urmele lăsate de faptul că l-a târât.
Trupul uman conţine aproximativ cinci litri de sânge.
Aş spune că aici e puţin peste jumătate.
Oricine ar fi sângerat, a pierdut prea mult sânge ca să supravieţuiască.
Foyet? Era cea mai mare teamă a lui,
că se va întoarce Cosaşul ca să termine treaba.
I-am oferit protecţie.
A refuzat. A fost opţiunea lui.
De ce se contrează atât pe Foyet? Ce e aşa de special la el?
A fost singura victimă care a supravieţuit,
singurul pe care nu l-a putut înfrânge.
Dar nu e o ameninţare. Înfrângerea lui nu ar fi nicio mare realizare.
Ne scapă ceva.
Şi prietena lui, Amanda Bertrand?
Ce ştim despre ea?
Avea 19 ani. Studentă în anul întâi. A venit aici din Michigan la studii.
Foyet era asistent la unul dintre cursurile Amandei.
Michigan. Unde l-a pus Cosaşul pe Shaunessy
să publice anunţul în ziar.
Nu are cum să fie o coincidenţă.
Ne-a spus că era iubirea vieţii lui, că voia să o ceară în căsătorie.
Dar abia ajunsese aici din Michigan.
S-au cunoscut doar când au început cursurile.
De cât timp urma acel curs?
De patru săptămâni.
Deci a fost dragoste la prima vedere sau ce?
Foyet minţea?
Este un asistent de 28 de ani
la un curs pentru anul întâi.
Aşa are acces la multe fete tinere.
- Garcia. - Sunt aici.
Ce alte nume are Foyet?
Vreau să cauţi în arhivele poliţiei din Boston
Kevin Baskin, Miles Holden şi William Parker.
Încearcă la Departamentul Educaţiei.
Bine gândit, dle. Cu toţii lucrează pentru Departamentul Educaţiei,
cu toţii sunt profesori suplinitori
şi cu toţii predau informatică.
La liceu?
Da.
Uitaţi totul. Nu lucrează cu toţii
pentru Departamentul Educaţiei.
Nu?
Nu. William Parker a fost concediat pentru comportament presupus nepotrivit
cu studentele sale.
Ştii cât durează să înjunghii pe cineva de 67 de ori?
Hotch?
De ce nu îl puteţi prinde?
Colson s-a dus să se vadă cu Foyet.
Garcia, localizează celularul lui Roy Colson.
George Foyet este Cosaşul.
Doamne.
Acum îi triangulez poziţia.
L-am găsit. South Budlong nr. 2633.
Asta trebuie să fie o adresă pe care Foyet nu ne-a dat-o.
George.
Mă bucur să te văd.
A trecut ceva timp. Intră.
Ţi-ai adus laptop-ul. Bine.
Aşează-l pe masă.
Bine.
A înjunghiat-o pe Amanda Bertrand,
a condus 1,5 km, a sunat la 911,
s-a întors şi s-a rănit singur.
Ştia că medicii vor ajunge la timp ca să îl salveze.
Având în vedere apelul şi gravitatea rănilor
nu l-am considerat niciodată suspect.
De ce ar fi făcut asta?
Aşa a ajuns în inima anchetei.
Tot ce ştiam venea de la el.
Şi-a lăsat proprii ochelari la locul crimei,
ne-a indicat singur direcţia către el însuşi
şi tot nu ne-am dat seama.
Ce mai faci? Cum rezişti?
De fapt...
sunt cam furios pe tine.
Da. Pentru că le-am dat celor de la FBI numele tău?
Despre asta e vorba?
Nu, nu e vorba despre ce le-ai dat tu.
Ci de ceea ce ţi-am dat eu ţie.
De ce nu ai publicat povestea de la mine
despre înţelegerea pe care am făcut-o cu Shaunessy?
Ce?
A fost un cadou.
Ţi-am dat-o ţie.
Stai puţin. Stai.
Trebuia doar să publici povestea.
Nu, nu se poate. Asta...
Puteam să dispar din nou.
Nu poţi fi tu, George. E imposibil.
Te rog, opreşte-te. Te rog, George!
George, te rog!
Nu poţi fi tu.
Nu poţi fi tu. Este...
Ce vrei să fac?
Vreau să te aşezi şi să faci ce trebuie.
Bine.
Ai scris că sunt ori mort ori la închisoare.
Acum ştii că nu asta s-a întâmplat.
Am învins.
I-am înfrânt.
Şi vreau ca toţi să ştie asta.
S-a terminat.
Opreşte-te.
Îl voi ucide.
Ai nevoie de el ca să îţi scrie povestea.
Îl iau cu mine.
Îi voi da drumul imediat ce voi fi în siguranţă.
Nu vei face asta.
Am zis că îl voi ucide.
Dacă îl ucizi, te ucid şi eu pe tine.
Crezi că mă tem de moarte?
Nu te temi.
Eşti lacom şi narcisist.
Îţi doreşti să ai parte de recunoaşterea pe care ţi-o va aduce
cartea pe care el o va scrie.
Îţi doreşti faima pe care o vei câştiga în mass-media.
Vei fi ca Bundy.
Voi fi mai mare decât Bundy.
Ei bine, nu te poţi bucura de asta dacă vei fi mort.
Dacă mă cunoşti aşa de bine,
cum de a fost nevoie să moară cineva ca să ajungi aici?
Asta e alegerea ta, nu a mea. Tu eşti criminalul în serie.
Aşa este.
Bună, Derek.
Unde mi-e insigna?
Unde este, ticălosule?
Voi fi mai celebru decât vă imaginaţi voi.
Visezi.
Eşti bine, Roy?
Sunt bine.
Da, sunt bine.
Ştii...
"Oamenii adună toate greşelile din vieţile lor"
"şi creează un monstru căruia îi spun Destin".
John Hobbes.
Nu ţi-au găsit actele la niciuna dintre locuinţe.
Sângele din casă era al lui Foyet.
Reid a apreciat greşit. Medicul legist a zis că erau 4 litri.
Hotch, cum e posibil? Ar fi fost mort.
Îşi plănuia moartea de multă vreme.
Ce, a extras câte puţin sânge
până a strâns destul cât să ne convingă că este mort fără să-i găsim cadavrul?
Morgan, va trebui să găseşti o cale să treci peste asta.
Tu ai putea să o faci?
Aş fi obligat.
Foyet a fugit.
Gardienii l-au găsit în celulă vomitând sânge, cuprins de convulsii.
L-au dus de urgenţă în spitalul închisorii.
Fă-mi legătura cu biroul şerifului.
L-am sunat deja pe Don Reilly. I-am oferit asistenţa noastră.
A zis că ne vor suna dacă vor avea nevoie de noi.
Biroul din Boston tocmai a identificat documentele
din casa lui Foyet.
Sunt scheme ale tunelurilor electrice, de încălzire şi de evacuare a apei
din închisoarea East Woburn.
Avea planurile.
Şi nu doar din Woburn. Ci din fiecare închisoare
şi tribunal din Massachusetts.
Şi zece ani să plănuiască tot.
Îl vor găsi, nu-i aşa?
Nu.
A zis că va fi mai faimos decât credem noi.
Şi avea dreptate.