Grăbeşte-te!
Să nu-ncepeţi fără mine!
Mişcă-ţi fizicu'. Hai odată.
Îţi aduceam porcăria aia de bere.
Gura!
- Gura? - Gura, femeie.
Eu să tac?
Tăceţi cu toţii.
Will, tu eşti?
Will!
Începe circu'...
Will!
Ăsta s-a dus.
Ridică-te.
- Ridică-te! - Fiţi cuminţi...
Nu vrem probleme.
Luaţi tot ce vreţi.
Nu mă interesează ce spui.
N-aveţi motive să-i bateţi pe ceilalţi.
Vine...
Nu!
Nu...
Cred că l-a durut, nene.
Cum ai putea...
să ştii ce motive am?
Flăcăul încearcă să se ridice.
Care dintre ele e-a ta?
Îmi dai voie să ghicesc?
Nu-l mai bate! Te implor...
Cred că ea e.
Sărută-ţi soţul de noapte bună.
William...
De ce ne chinuiţi?
De ce?
De ce nu?
- Ai filmat? - Am filmat, dragule.
Am înţeles. Câţi morţi?
Am înţeles.
Venim cât de repede putem.
Mulţumesc.
Trebuie să închid.
În concluzie... n-am timp să mă relaxez.
Patru morţi, în urma unei violări de domiciliu.
Unde mergem?
Rămânem aici. În sudul Washingtonului.
Cauzele morţilor?
Răni produse de obiecte contondente. Nu tu cuţite, nu tu arme de foc.
Ni s-a cerut prezenţa?
Da. Poliţiştii ne aşteaptă la locul faptei.
Nu cumva, de curând, s-au înregistrat acolo mai multe acte de vandalism?
Da, e aceeaşi zonă. Crezi că există legătură?
Nu ştiu.
Armele folosite nu corespund cu modul de operare al violatorilor de domiciliu.
Merită să verificăm.
Uneori, vandalismul degenerează în violenţă.
Populaţia din zonă e destul de furioasă.
Majoritatea sunt de culoare, muncitori de rând.
Acum, însă, mulţi caucazieni s-au mutat acolo.
Celor care locuiesc acolo le e greu să accepte schimbarea.
- Victimele erau bogate? - Da, ambele perechi.
Erau persoane cu situaţie financiară bună, mutate de curând în zonă.
- Poliţia a raportat cazul ca jaf? - N-a dispărut nimic din casă.
De ce rasă erau victimele?
O pereche era caucaziană, cealaltă - de culoare.
Nu e o crimă rasială.
Caută-i pe Rossi şi pe Reid, J.J. Spune-le că plecăm în cinci minute.
Dacă are legătură cu actele de vandalism, patru morţi înseamnă a naibii de mult.
Crezi că e posibil să descoperim mult mai multe cadavre?
Mă tem că aşa va fi.
Kingman Brewster Jr. scria:
"Violenţa nu poate genera speranţă,
ci poate doar calma temporar deznădejdea".
Dle. detectiv Andrews!
Bună. Sunt Jennifer Jareau.
Dânşii sunt agenţii Rossi, Morgan,
Hotchner, Prentiss, şi d-rul. Reid.
Vă mulţumesc c-aţi venit aşa repede.
Ce ne puteţi spune?
Se pare că prima victimă a fost atacată când a coborât din maşină.
Probabil că autorii i-au folosit cheile pentru a intra şi-a surprinde victimele.
Cine a găsit cadavrele?
Femeia de servici. Chiar acum declară tot ce ştie.
Ia-i pe Morgan şi pe Prentiss şi mergi înăuntru, Dave.
Noi vom lucra aici, afară.
Ştiu că sunteţi obişnuiţi cu aşa ceva, dar...
înăuntru vă aşteaptă o privelişte a naibii de urâtă.
Cine-a făcut aşa ceva... nu poate fi numit "om".
Vecinii n-au văzut nimic?
Am dublat numărul patrulelor de poliţie din zona asta,
din cauza actelor de vandalism. Cu toate astea... n-avem nimic.
A.N.-ul trebuie să fi fost extrem de rapid şi de eficient.
Fiţi atenţi... aici, se află o baltă de sânge. Apoi, avem doar stropi,
pe măsură ce victima se apropie de uşă.
Ce înălţime are victima?
1,85 m, 1,88 m. De ce-ntrebaţi?
Dac-ar fi putut să se deplaseze singur, ar fi opus rezistenţă.
Dacă nu, ar fi fost târât în casă, adică ar fi existat urme.
A fost dus pe sus.
E puţin probabil să fi fost cărat de o singură persoană.
Pe verandă nu există nicio baltă de sânge,
adică n-a fost nevoie să fie lăsat jos pentru a deschide uşa.
Prima victimă a fost aruncată aici.
A doua a venit de după colţ, să vadă ce se petrece, şi...
Aici a atacat-o A.N.-ul.
Probabil că, la momentul primului atac, victimele de sex feminin erau aici.
Cineva trebuia să le ţină sub control, cât de repede posibil.
Câţi A.N.-i crezi c-au fost?
Cel puţin unul a cărat cadavrul în casă,
unul a doborât a doua victimă
şi unul le-a tăiat calea femeilor.
De obicei, actele de vandalism sunt produse de găşti.
Dacă-i vorba de aceeaşi A.N.-i, înseamnă că acţionează în grup.
Sunt trei sau patru.
Nu ne confruntăm cu puşti. Sunt prea eficienţi.
Sunt controlaţi şi precişi.
Infractorii juvenili sunt neglijenţi.
Aşa este.
Crimele au fost bine gândite.
Nici urmă de erori de începători.
Indivizii ştiu ce fac.
Nu ştiu ce să spun...
La ce te gândeşti?
Ştiu că vandalismul degenerează în violenţă,
dar asta se petrece treptat.
Un atac, o singură crimă...
Aşa ceva, însă...
Violenţa a atins maximul.
Pe 3 septembrie,
cineva a spart parbrizele a 15 maşini de lux.
Pe 14 septembrie,
a fost vandalizat un magazin de lux.
Pe 24 septembrie,
două restaurante care furnizau mâncare pentru clienţi selecţi
s-au trezit cu ferestrele sparte şi cu interiorul făcut praf.
În final, pe 1 octombrie...
O casă proaspăt renovată
a fost devastată, cu puţin înainte ca proprietarii să se mute.
Au trecut de la pagube aduse proprietăţii publice
la reşedinţe private, dar fără să omoare pe nimeni.
Oare ce i-a făcut să treacă de la vandalism la crimă?
Actele de vandalism au vizat simbolurile schimbărilor petrecute în cartier.
Poate că anumite aspecte ale vieţilor victimelor i-au făcut să acţioneze.
Am vorbit cu rudele victimelor.
Au fost de acord să vină şi să ne ajute cum pot.
Verifică site-urile care găzduiesc discuţii sociale, Garcia.
Vezi dacă nu cumva A.N.-ii şi-au coordonat atacurile pe internet.
Dac-au procedat aşa, o să-i scot din bârlog ca un câine de vânătoare, domnule.
Trebuie să aflăm cum reuşesc A.N.-ii să nu iasă în evidenţă în cartier.
Locurile vizate reprezintă averi şi poziţii sociale nou apărute în cartier,
dar zonele din jurul lor sunt populate de persoane care s-au născut aici
şi care sunt îndepărtate treptat.
În cartier există o mulţime de locuitori care simt că-şi pierd originea.
Probabil că A.N.-ii nu ies în evidenţă pentru că sunt localnici.
Nu ştiu ce să zic... cred că Rossi are dreptate.
Da, sunt furioşi. Înţeleg asta. Violenţa extremă, însă...
Avem de-a face cu cel puţin trei bărbaţi,
care-au acumulat o cantitate incredibil de mare de ură.
Cum poţi ascunde aşa ceva?
Turner!
Poţi să-i explici Doamnei de ce suntem în 14 octombrie,
iar dânsa încă nu se poate muta în noua locuinţă?
Nu prea.
Ce-ai spus?
Lăsaţi...
Nu las nimic.
Cere-ţi scuze şi explică-i Doamnei cum stă treaba.
Îmi cer scuze, Doamnă.
Au fost descoperite câteva probleme la fundaţie.
N-ar fi deloc bine ca, într-o noapte, când sunteţi singură acasă,
să vă treziţi brusc că vă fuge podeaua de sub picioare.
În regulă.
Întoarce-te la rigips, că d-aia te plătesc.
Lasă pe altcineva să se ocupe de fundaţie.
Am rugat-o pe Garcia să verifice dosarele persoanelor din zonă
care au fost implicate în desfiinţări, falimente,
sau au rămas fără servici şi să aleagă dintre ei
bărbaţii cu vârsta cuprinsă între 25 şi 45 de ani.
- Şi? - Sunt 713.
Au venit rudele victimelor.
Sincere condoleanţe pentru fiul dvs.
Încercăm să vedem dacă descoperim un model sau fiul dvs. a fost ucis fără motiv.
Nu ştiţi de nicio ameninţare?
Nu.
Înţeleg că vă e foarte greu.
Încercăm să ne dăm seama despre ce e vorba.
Luaţi loc, vă rog.
Vreţi să vă las puţin singură, Dră. Barnes?
Au spus că pot să-l văd pe William, dacă vreau.
Nu văd la ce v-ar ajuta.
Fratele dvs. era singura rudă apropiată?
Părinţii noştri au murit cu câţiva ani în urmă.
Îmi pare rău.
Ştiu că pare extrem de convenţional,
dar chiar îmi pare foarte rău pentru ce vi s-a întâmplat.
Aveţi asemenea cazuri tot timpul.
Aşa e.
Pentru dvs., e ceva obişnuit.
Suferinţa dvs. nu-i deloc ceva obişnuit, dră. Barnes.
Aveţi fraţi sau surori?
Am două surori.
Dacă vreuna din ele ar trece printr-o situaţie asemănătoare, ce-aţi face?
Aş face tot posibilul să-i prind pe vinovaţi.
Will!
Tu eşti, Will?
Ia uitaţi-vă!
Alo!
Frăţie!
Flăcăul încearcă să se ridice.
Nu-l mai bate! Te implor...
- Ce mişto! - Aşa-i.
Will...
Vino să vezi, măi.
Ce-ai spus?
Ce-are, nene?
Flăcăul încearcă să se ridice.
Nu-l mai bate! Te implor...
Te implor.
Hai să ieşim în oraş.
De ce ne chinuiţi?
De ce?
De ce nu?
- Ai filmat? - Am filmat, dragule.
Aici?
O să ne vadă lumea.
Şi ce dacă?
Eu primu'!
E maşina ta?
Da.
E drăguţă.
Uite ce e... îmi iau prietena şi plec.
Ce naiba, frăţie!
N-a văzut nimeni nimic?
Suntem în mijlocul blestemăţiei ăsteia de parcări.
Şi camerele de securitate?
Prind doar uşa.
Cine-i tipa de-acolo?
E directoarea. Ea a descoperit cadavrele,
când a venit dimineaţa, să deschidă restaurantul.
Mă duc să vorbesc cu ea.
Ştie cineva cine sunt victimele?
După permise, una e Jessica Miller, chelneriţă la restaurant.
Probabil că bărbatul e Doug Taylor.
Nu sunteţi siguri?
Din păcate, nu putem compara pozele cu feţele.
Hotch...
Când am oprit, nu mi-am dat seama ce s-a întâmplat.
Sunt din ce în ce mai îndrăzneţi, asta e clar.
Victimele au fost ucise într-un loc public.
Dacă înainte atacau simbolurile schimbării, asta nu mai e valabilă.
Clientela restaurantului e formată din muncitori, iar victima e chelneriţă.
Nu urmăresc o anumită ideologie.
Tot ce vor e să-şi demonstreze forţa, folosind violenţa.
Au stat aici şi-au băut bere după ce i-au ucis...
Vor să ne transmită că nu le pasă.
Sunt ca bandiţii de pe vremuri, care intrau călare în oraş
şi-ţi inspirau faptul că, dacă vrei să-i opreşti, trebuie să-i omori.
Dacă asta vor, cunosc o mulţime de poliţişti care-ar fi bucuroşi să-i ajute.
- Trebuie să rămânem calmi, Dle. detectiv. - Cum adică?
Un asemenea nivel de nihilism şi alegerea aleatoare a victimelor
poate avea un dublu impact.
Vreţi să mă avertizaţi că nu trebuie să ne răzbunăm?
Vă avertizez că un asemenea nivel al brutalităţii
e un fel de provocare pentru A.N.-i,
care vor încerca să-i aducă pe toţi la nivelul lor.
Reacţia dvs. e normală.
Îmi fac meseria; nimic mai mult.
Ne întoarcem la sediu. Profilul e complet.
- Cât de rău? - Rău de tot.
Ai un musafir.
Dră. Barnes!
Bună.
Îmi cer scuze c-am venit neinvitată.
Am văzut la ştiri c-au mai murit oameni.
Nu ştiam de unde pot afla dacă-i adevărat.
Luaţi loc.
Mulţumesc.
E adevărat? Sunt tot indivizii care l-au ucis pe William?
Da.
Aveţi vreun suspect?
Nu, dar am întocmit profilul psihologic al ucigaşilor.
Doi agenţi de-ai noştri li-l comunică poliţiştilor chiar acum.
Îl vom difuza şi pe toate canalele de ştiri.
Puteţi să mi-l explicaţi şi mie? Vă rog...
În principiu, aceşti bărbaţi simt că-şi pierd identitatea.
Simt că nu mai au pentru ce trăi.
Caută ceva sau pe cineva pe care să dea vina pentru asta.
Multă lume e furioasă. Sunt vremuri grele.
Chiar şi aşa, indivizii ies în evidenţă.
Încearcă mereu să provoace scandaluri.
Chiar şi cel mai neînsemnat lucru îi face să reacţioneze violent.
Nu fură nimic de la victime. Nu molestează sexual femeile.
Sunt violenţi fără motiv.
E ceva anormal, aproape contagios.
Există, însă, o explicaţie.
Trebuie să ne dăm seama cum s-au întâlnit aceşti indivizi.
Suntem siguri că, într-un fel, au legături cu sudul Washingtonului.
Nu ies în evidenţă.
Nimeni nu consideră prezenţa lor ca fiind ciudată.
Deoarece nu lasă amprente la locul faptei, credem că A.N.-ii poartă mănuşi.
Testele A.D.N. durează săptămâni întregi, timp de care nu dispunem.
Majoritatea locuitorilor din sud-est sunt de culoare.
Însă, dacă A.N.-ii lucrează aici, nu le putem determina rasa.
Deoarece crimele au fost comise într-un fel care implică o forţă deosebită
şi pentru că A.N.-ii îşi domină fizic victimele,
credem că sunt masivi sau foarte puternici.
Au mentalitate de haită.
Verificaţi barurile şi restaurantele din zonă.
Vedeţi dacă nu cumva a sesizat cineva un grup care corespunde acestei descrieri.
Sunt obsedaţi de articolele despre crimele lor.
Ar da orice să retrăiască acele momente.
Supravegheaţi locurile crimelor.
Sunt şanse mari să revină acolo.
Sunt şanse mari să provină din medii problematice:
căsnicii destrămate, case de corecţie.
Singurul lucru care contează pentru ei e propria ură.
Acum, se pare c-au devenit o singură persoană.
Asta e noua lor identitate.
Indivizii ăştia se cred un fel de gangsteri moderni.
Regulile societăţii nu li se aplică şi lor.
Pentru ei, violenţa înseamnă forţă şi respect.
Acest lucru le creşte respectul faţă de sine însuşi.
Ce-ar putea obţine prin uciderea unor oameni nevinovaţi,
fără niciun motiv?
Aceşti indivizi nu sunt ca noi.
Nu ştiu ce-nseamnă mila.
Într-un fel, simt că trăiesc doar când creează frică şi haos.
Profilele făcute de voi ajută la prinderea criminalilor?
Da.
Mulţumesc că mă ajutaţi să trec peste asta.
N-aveţi pentru ce.
Dle. detectiv!
Voiam să spun că, mai devreme,
nu voiam să vă acuz de amatorism.
Serios?
Întâmplarea face să ştiu cum e să lucrezi la un caz
care te face să te îndoieşti de umanitate.
Nu cred că am greşit când v-am amintit
că, dacă nu reuşeşti să treci peste sentimente, poţi să-ţi pierzi cumpătul.
Vă mulţumesc pentru profil.
Nu se poate...
Am găsit ceva, domnule.
Am monitorizat site-urile care găzduiesc discuţii pe teme sociale,
să văd dacă A.N.-ii nu comunică pe internet.
Aşa...
Mi-a sărit în ochi o discuţie. V-am trimis-o pe telefon.
Are deja mii de vizitatori.
E un plan de vandalizare a maşinilor şi restaurantelor din Dupont Circle.
La ce oră se vor întâmpla evenimentele?
Diseară, la 9:00 P.M.
Dupont Circle nu e în zona de siguranţă a A.N.-ilor.
În plus, A.N.-ii nu tolerează să împartă controlul cu altcineva.
Dle. detectiv Andrews! Agentul Hotchner la telefon.
V-am trimis un mesaj care ni s-a părut suspect.
Am înţeles.
Desigur. Venim imediat.
Dacă nu eliberaţi zona, veţi fi arestaţi.
Avem dube la toate ieşirile.
Se umplu mai repede decât reuşim noi să-i ducem în arest.
Ce s-a întâmplat?
Oamenii mei au venit să-i aresteze, iar manifestanţii au ripostat.
Am chemat întăriri.
Ştiţi cine sunt instigatorii?
Datele pe care le avem nu ne permit să aflăm.
Confiscaţi-le telefoanele mobile.
Dacă aflăm originea mesajului, aflăm şi cine sunt instigatorii.
Încă mai anunţăm rudele şi înregistrăm manifestanţii violenţi.
Garcia a găsit ceva?
Da, a reuşit să identifice primele două telefoane de pe care a pornit mesajul.
Nu credem că A.N.-ii sunt aici, Dle. detectiv.
Cu toate acestea, am dori să-i anchetăm pe cei care, probabil, au iniţiat revolta.
Nu cred că-i necesar.
Trebuie să fim siguri că nu sunt suspecţi.
Ne descurcăm şi singuri.
Nu vrem să insinuăm că nu v-aţi descurca.
E vreo problemă?
M-aţi pus să-mi trimit oamenii prin baruri, să caut adulţi,
timp în care ar fi putut să verifice găştile şi dosarele infractorilor juvenili.
Ar fi pierdut vremea degeaba.
Nu ştiu dac-aţi observat, dar cei arestaţi sunt puştani.
Credem că revolta de azi noapte n-are nicio legătură cu crimele.
Serios? Cum aşa?
A.N.-ii pe care îi căutăm sunt mai în vârstă.
Operează doar în zona de sud-est a Washingtonului.
Le place să-şi supună victimele,
iar violenţa e personală şi directă.
Cele întâmplate azi noapte nu corespund profilului.
M-am săturat de profiluri! Pagubele de azi noapte depăşesc milionul de dolari.
Doi poliţişti au fost răniţi.
Probabil că lucrurile s-au agravat datorită intervenţiei în forţă.
Ce vreţi să spuneţi?
V-am avertizat că, în asemenea cazuri, emoţiile tind să întunece judecata.
Aţi fost invitaţi de departamentul meu.
Vrem doar să vă ajutăm.
Dacă sunteţi atât de siguri că puştii de-acolo nu-s criminali,
de ce vă mai obosiţi să-i interogaţi?
Pentru că vrem să fim siguri.
Dacă avem dreptate şi incidentele de aseară sunt o simplă formă de protest juvenil,
vă garantez că A.N.-ii vor reacţiona extrem de repede.
Mulţumesc pentru ajutor, dar, de acum încolo, ne descurcăm şi singuri.
Vă mulţumesc pentru tot.
Vă sugerăm să începeţi cu aceste două nume.
Nu m-ajutaţi cu nimic. Vreau să vorbesc cu persoana care conduce ancheta.
Dră. Barnes!
Vreau să-mi explice şi mie cineva ce se întâmplă.
Încercăm să aflăm.
Ei l-au ucis pe William?
Nu, nu ei.
Ei au iniţiat revolta.
Sunt nişte puşti fără minte, nimic mai mult.
Nişte puşti care vandalizează şi atacă oameni după bunul plac!
V-am spus că mereu există o explicaţie.
Sunteţi sigur?
Îmi pare rău.
V-aţi distrat?
Vă pasă c-a murit cineva, măcar?
Vă rog să vă liniştiţi, dră. Barnes.
- Nu, nu le pasă! - Nu-i adevărat.
Nu-i pasă nimănui. Ce dacă moare cineva?
E un joc, aşa-i normal! Voi vă trăiţi viaţa în continuare.
Nu-i adevărat. Oamenilor le pasă. Mie îmi pasă.
Mi-au omorât fratele fără niciun motiv!
Vă rog...
Haideţi cu mine afară, să luaţi o gură de aer.
Veniţi cu mine.
Vă înţeleg.
E normal.
Supraveghez forţele poliţieneşti din zona pe care mi-aţi dat-o.
Dacă se raportează ceva, o să ştim şi noi.
Stai puţin! Nu renunţăm la caz?
Ştim cu toţii că, după revolta de ieri, A.N.-ii vor reacţiona.
Emily are, însă, dreptate. Ne-au rugat să plecăm.
Andrews e un poliţist bun, dar, momentan, l-au copleşit sentimentele.
Dacă nu continuăm ancheta, cu sau fără permisiunea sa,
o să regretăm şi noi, şi el.
- Unde-i Morgan? - E cu dra. Barnes.
Ca să vezi...
Sigur o să-ţi revii?
Nu sunt nebună, jur.
Ai suferit o traumă emoţională, Tamara.
Ai multe lucruri de lămurit.
E normal ca, uneori, să te pierzi cu firea.
Mulţumesc. Pentru tot.
Îmi fac meseria, nimic mai mult.
Ba nu. Eşti...
Eşti un om bun.
Cum se va termina?
Ce anume?
Ancheta. Ce-o să se-ntâmple?
Părerea mea e că A.N.-ilor nu le-a plăcut revolta de ieri noapte.
Asta-i identitatea lor.
N-o să le placă faptul că altcineva e-n centrul atenţiei.
O să mai moară oameni, aşadar...
Zona în care omoară e micuţă.
Profilul nostru e bun.
Cineva o să-i recunoască.
Dar nu crezi c-o să fie chiar aşa de uşor.
Trebuie să mă-ntorc la servici.
Înţeleg. Scuze.
Mulţumesc că m-ai adus acasă.
Cu plăcere.
Agent Morgan...
Crezi că puteţi să-i prindeţi?
Ne-apropiem de ei.
În curând, o să simtă asta.
Indivizii de genul ăsta, când simt că-s încolţiţi,
cel mai adesea forţează poliţiştii să-i omoare.
Foarte bine.
REVOLTA TINERILOR DIN DUPONT CIRCLE
Unde naiba vă duceţi?
Am vorbit cu poliţiştii din patrule.
Le-au spus patronilor şi angajaţilor din zonă
să ne anunţe dacă observă grupuri care devin agitate
la auzul revoltei de ieri noapte.
Cred că Andrews şi-a dat seama
că puştii arestaţi de el nu-s vinovaţi de crimă.
O să mărească numărul poliţiştilor care patrulează în sud-est.
Trebuie să fim şi noi acolo.
Cu cât reacţionăm mai repede, cu-atât îi putem ajuta mai mult.
Crezi că A.N.-ii au aflat de revoltă?
E pe prima pagină a ziarelor. E imposibil să nu afle.
Dacă profilul e corect, ce-o să se-ntâmple?
Vor reacţiona foarte repede şi extrem de brutal.
E ca şi cum ai şti că fulgerul va lovi undeva,
dar nu reuşeşti să-ţi dai seama unde.
Trei halbe.
Îmi pare rău, dar nu puteţi aduce aşa ceva în bar.
Ce-anume? Asta?
Dacă se petrece vreun accident,
nu vreau să fiu considerat responsabil de el.
Nicio problemă.
Derek!
Pot să discut un pic cu tine?
Da. Care-i problema?
Aş vrea, în primul rând, să-ţi spun că ţin mult la tine.
Lucrul care-l admir cel mai mult la tine
e că-ţi pasă enorm de oameni.
Ce vrei să-mi spui, Garcia?
Cred c-ar trebui să întrerupi legătura cu Tamara Barnes.
N-am nicio legătură cu ea. Ne-am întâlnit la secţie, atât.
Poţi să mă priveşti în ochi şi să juri că, imediat după ce rezolvăm cazul,
n-o să te duci glonţ la ea şi n-o s-o anunţi cum şi ce?
Şi-a pierdut fratele, Penelope. Vrea să obţină câteva răspunsuri, atât.
Înţeleg asta. Doar m-am oferit să consiliez rudele victimelor, voluntar.
Ştiu prin ce trece.
Atunci, ce te-a apucat?
Hai să ignorăm evidenta dilemă de etică,
pentru că-i mult, mult prea mare.
Dac-o să fie nevoie să depui mărturie în cazul ăsta
şi află cineva că ai o relaţie cu una din rudele victimelor,
totul se va duce pe apa sâmbetei.
Opreşte!
Ţin foarte mult la tine şi te respect. Ştii asta.
De data asta, însă, ai depăşit măsura.
N-am nicio relaţie.
Echipa e aici, lucrând la caz,
iar tu eşti cu ea.
Asta-i relaţie în toată regula.
Ca să te lămuresc, află că, la secţia de poliţie, şi-a pierdut cumpătul.
Am dus-o acasă.
Asta-i tot.
Nu şi pentru ea, Derek...
E tristă, confuză şi furioasă.
Caută cu disperare pe cineva care să vină şi s-o consoleze.
Dacă nu eşti dispus să dai tot şi să-i fii alături până termină de jelit,
o să-i dai încă un motiv să n-aibă încredere în nimeni.
Pur şi simplu, vrea să înţeleagă de ce i s-a întâmplat aşa ceva.
Asta-i imposibil, iar ea o să caute o explicaţie până o să-nnebunească.
Nu-mi spune...
Doi morţi, la un bar din sud-est.
Vă aşteaptă.
- Trebuie să plec. - Înţeleg.
Ce căutaţi aici?
Ne putem certa mai târziu pe tema asta, Dle. detectiv.
Momentan, aveţi de anchetat două crime. Am venit să vă ajutăm.
Mai întâi, i-au bătut mâinile barmanului în bar, în bolţuri.
Celălalt nenorocit a scăpat mai repede.
L-au bătut pân-a murit.
M-am săturat să avem dreptate tot timpul, dar asta să nu conteze.
- E ciudat... - Ce anume?
A.N.-ii sunt foarte puternici.
Îşi bat victimele fără milă, cu obiecte contondente.
De ce n-au bătut bolţurile cu ciocanul?
Probabil au folosit un pistol.
Care-i cel mai obişnuit aspect în cartier acum,
când se construiesc sau se repară o mulţime de case?
Cartierul e plin de constructori, de maşini grele şi de muncitori.
Nici măcar nu ne-am gândit la asta.
Staţi puţin!
Uciderea celor patru persoane în prima violare de domiciliu
nu mi s-a părut deloc logică.
Fapta le-a dat încredere A.N.-ilor.
Dacă atunci, de fapt, n-au ucis prima oară?
Primele două vandalizări au fost tipice.
Parbrize, farfurii şi geamuri sparte.
Dar ultimul caz de vandalism, cel de dinaintea violării de domiciliu,
a constat în distrugerea unei case în reconstrucţie.
O casă obişnuită.
Tu ai fost prima care-a sesizat asta, Prentiss.
Aşa este.
Garcia!
Am nevoie de adresa casei în construcţie care-a fost vandalizată.
Nu-nţeleg cu ce vă putem ajuta.
Credem că persoanele care v-au vandalizat casa
sunt cei care au comis crimele din zonă, domnule.
Ştiu de ele. Am citit în ziare.
Sincer să fiu, preferăm să nu ne gândim la asta.
Mai credem că e posibil
ca locuinţa dvs. să fi fost vandalizată dintr-un motiv bine determinat.
Cum adică?
Putem intra?
Da. Poftiţi.
Mulţumim.
Credem că, înainte de crimele descoperite de poliţie,
a mai fost comisă una.
Credeţi că avem un cadavru ascuns în casă?
E posibil. Ancheta indică faptul că oamenii care au lucrat aici
sunt, probabil, cei pe care-i căutăm.
Dumnezeule!
Aţi avut probleme cu muncitorii care v-au reparat casa?
Nu.
Vi s-a părut că vreunul din ei căuta motive să facă scandal?
Singurul cu care am discutat a fost patronul firmei, care era tare cumsecade.
De obicei, muncitorii vin şi pleacă.
Nu cumva vreunul din ei a dispărut fără urmă?
- Nu se poate... - Ce e?
Patronul de care v-am vorbit...
După vandalism, l-am sunat, să supravegheze reparaţiile.
N-am reuşit să dăm de el.
În raport scrie că toate camerele au fost distruse, cu excepţia uneia.
Da. Au distrus tot, dar nu s-au atins de camera copilului.
Trebuie s-o vedem.
Peretele ăsta e fals.
Dacă n-aş crede că-i extrem de important, n-aş îndrăzni să vă rog.
Trebuie să spargem peretele.
Nu vă las.
Nu putem locui aici fără să ştim!
Doamnă...
Chiar dac-ar trebui s-o fac cu mâna mea, vă jur că-l voi repara.
Jur că peretele va arăta exact aşa cum v-aţi dorit.
Vă rog...
Bine.
Sunt agentul Emily Prentiss, de la F.B.I.
Trimiteţi criminaliştii şi legiştii încoace.
Da, e un cadavru în perete.
Nu pot sta aici.
Veniţi încoace.
Aveţi unde rămâne câteva zile?
Da. O să sun nişte prieteni.
După ce veţi declara poliţiştilor tot ce ştiţi,
vă duc ei unde doriţi.
Mulţumesc.
Crezi c-o să-şi revină?
Nu ştiu.
Îţi repari casa, o faci să arate aşa cum ai visat,
eşti pe cale să începi un nou capitol din viaţă,
şi afli că ai un cadavru zidit în perete...
Cum ţi-ai dat seama?
La celelalte crime, predomina violenţa, dar era una controlată.
Modul lor de operare era să lucreze pe îndelete.
Aşa ceva trebuia să se formeze înainte de violările de domiciliu.
Au distrus toată casa, în afară de camera asta. De ce?
Pentru că au stat şi-au reconstruit peretele în care l-au zidit pe patron.
Exact.
Dac-ar fi distrus şi camera asta, l-am fi găsit imediat.
Şi totuşi... cum de s-au gândit să-l zidească?
E o veche tradiţie a constructorilor.
Trebuie să laşi ceva în urmă,
să le trimiţi un mesaj celor care vor mai lucra în clădirea respectivă.
O tăietură din ziar, o fotografie a echipei de constructori...
E un fel de capsulă a timpului.
Am înţeles.
De ce-ar fi nevoie să reconstruieşti peretele?
Rigips, cărămidă, curent electric, scule?
O sun pe Garcia.
Bună, fată.
Bună.
Eşti supărat pe mine?
Nu, nu-s.
Bine.
Cu ce te-ajut?
Caută adresa casei care-a fost vandalizată.
Gata.
Spune-mi cine s-a ocupat de reparaţii.
Îl cheamă... James Morris.
El e A.N.-ul?
Nu. Mă tem că-i prima victimă.
Ai şi lista muncitorilor din echipa lui Morris?
Da, o am.
Am nevoie de numele şi de adresele
electricianului, zidarului şi responsabilului de finisaje.
Trei nume, o singură adresă.
Aşadar, chiar locuiesc împreună!
Da. Str. B, nr. 5058, în apropiere de Anacostia.
Detaliile o să-ţi parvină... acum.
Mulţam, iubire.
Am avut dreptate. Operează în haită.
- Intrăm noi primii. - Normal. Doar e cazul dvs.
Poliţia!
F.B.I.!
Mişcă-te!
Puneţi-l jos!
Unde-s ceilalţi doi?
Ce, sunt prost să-ţi spun?
Dave!
Îţi place, domnule?
Mai am.
Unde-s ceilalţi?
Du-te naibii!
Află cât mai repede ce maşini au, Garcia.
Ridică-l!
Am notat.
Daţi în urmărire o maşină break,
cu numere de Washington, 7-4-D-A-4.
Trebuie să afli dacă lucrează acum şi unde.
Am detectat maşina.
E la sud de Str. 8. Se îndreaptă spre sud-est, pe Str. Half.
E chiar lângă locul unde lucrează.
Ştii ce nu-nţeleg?
Am crezut că v-aţi enervat c-aţi rămas fără slujbe.
Dar aveţi servici.
Ce naiba e-atât de groaznic la viaţa pe care-o trăiţi,
de v-aţi hotărât să vă descărcaţi pe oameni nevinovaţi?
Era distractiv, şefule.
Trimiteţi trupele de intervenţie în sud-est, pe Str. Half, nr. 922.
Mulţumesc.
I-am prins.
Lasă-l în pace, Morgan. E un gunoi.
Să mergem.
Câţi sunt?
Vreo 25, poate 30.
E suficient.
Lunetiştii sunt pe poziţii. Spatele casei e supravegheat.
După ce ne asigurăm că n-au luat ostatici,
o să dau ordinul de atac.
Plecaţi?
Aveţi situaţia sub control.
Chiar vrea să plece?
Aşa se pare.
Tocmai când credeam că şi-a revenit...
Locul e înconjurat de vreo 25 de poliţişti,
care vor să se răzbune.
Înăuntru, sunt doi psihopaţi,
gata să sfârşească aşa cum au visat.
Dacă vrei să te bagi...
n-ai decât.
Noi ne-am terminat treaba.
Acum?
Ce mama naibii...
Capul sus! Ţine prostia asta în faţă, să creadă că suntem înarmaţi.
Sunt înarmaţi!
William Shakespeare scria:
"Desfătările violente nu se pot termina decât violent".
Bună.
Am venit să-ţi spun că s-a terminat.
I-am prins.