Ai venit!
Îmi cer scuze de întârziere.
Tocmai voiam să te sun.
Ştiu bine că o femeie frumoasă nu trebuie lăsată să aştepte.
Vrei să scapi uşor, nu-i aşa?
Încercam şi eu...
Am un prospect pentru tine.
Să mâncăm mai întâi.
Îţi place crabul "a la Louie"?
- Îmi place. - Aici îl pregătesc foarte bine.
Folosesc crabi de stâncă proaspeţi, pescuiţi în golf.
Şi fileul e bun, dacă-ţi place carnea. Au şi un osso bucco extraordinar.
Henry!
Alo!
Scuze. Mă gândeam la probleme de servici.
Voiam să mă asigur c-am plătit un cec al unui client.
Şi eu tot client sunt.
În plus, am plătit consultaţia asta.
Te ascult.
Aşa şi trebuie.
Am ceva pentru tine.
Asta-i tot ce-ai găsit despre el?
În câteva cadre, îi apare ceafa,
dar nu prea ne-ajută.
A avut grijă să se ferească de camere.
Din toate cazurile mele. era cel mai puţin important.
Crima asta, însă, schimbă complet datele problemei.
Aţi făcut bine că ne-aţi chemat.
O să vă explicăm de ce.
Oameni buni! Dânsul e agentul Russell Goldman,
de la brigada de infracţiuni intelectuale din San Diego.
Pe dl. agent Hotchner îl cunoaşteţi deja.
Dânşii sunt agenţii Rossi, Morgan, Prentiss şi Reid.
Încântat de cunoştinţă.
Să înţeleg c-o să lucrăm la o infracţiune intelectuală?
Nu chiar.
Urmăresc un escroc de cinci ani.
Acum două nopţi, cred c-a ucis pe cineva.
Carla Marshall, din Miami, a fost găsită moartă în propria locuinţă.
A fost asfixiată, prin strangulare.
Prezenta şi urme de lovituri în cap.
De ce credeţi că a fost ucisă de escroc?
Săptămâna trecută, Carla a contactat un site anti-fraude,
pentru a reclama o excrocherie.
Reclamaţia a ajuns la ag. Goldman.
Am vorbit la telefon. MI-a relatat totul în detaliu.
Din câte mi-a relatat, sigur era vorba de suspectul meu.
În acea noapte, intenţiona să-i spună în faţă că ştie.
I-am spus să nu mai comunice cu el şi să mă aştepte.
Urma să mă duc la Miami şi să organizez un flagrant.
Dar... n-am mai apucat.
Aveţi dovezi care să confirme că-i vorba de suspectul dvs.?
Nu... dar, cum a fost ucisă chiar în ziua în care am vorbit,
nu prea cred că-i vorba de-o simplă coincidenţă.
Nu există urme de intrare prin efracţie, nu s-a furat nimic, n-a fost violată.
După modul de operare, motivele crimei par a fi personale.
- În ce constă escrocheria? - Investiţii false.
Pe scurt, e un fel de Madoff, la scară redusă.
Pentru a vă face o idee cât de convingător poate fi,
uitaţi câteva din persoanele înşelate de individ în ultimii 14 ani.
Prolific, ce mai!
A obţinut ilegal sute de mii de dolari de la diverşi oameni,
dar, până acum, n-a fost violent.
De regulă, escrocii nu comit crime. Da, atunci când o fac,
o fac pentru a-şi ascunde faptele.
Escroc... o titulatură prea frumoasă pentru asemenea indivizi.
Profilul lor e similar cu cel al psihopaţilor.
Pentru ei, escrocheriile sunt un fel de piesă de teatru,
iar ei se cred păpuşari. Trebuie să deţină controlul absolut
asupra victimei şi a escrocheriei.
Poate că ăsta e motivul din care a început să ucidă.
O fi pierdut controlul.
Întrebarea e: de fapt, cât de necontrolat a devenit?
Dacă a cedat, e un pericol pentru toţi cei din jurul său.
Şi, pentru că e atât de fermecător...
victimele n-o să-şi dea seama la timp ce le aşteaptă.
Cine să fie beneficiarul?
Grant Dale Investments, Inc.
Hunter Portland Advisors, Incorporated.
Henry Moffet Hedge Funds, Incorporated.
Henry Moffet...
Hedge Funds...
Inc.
E vorba de-o grămadă de bani.
Ai făcut cea mai bună investiţie din viaţa ta.
"Dacă sunt ceea ce am, şi pierd ceea ce am...
atunci... cine sunt"?
Erich Fromm, psiholog german
Nu pot să cred! Aveţi propriul avion!
Pilotăm cu rândul. Te bagi?
Pe bune?
Nu.
Ce metode foloseşte pentru a-şi ascunde urmele?
Acte false, telefoane mobile fără abonament,
carduri de credit preplătite, conturi în bănci străine...
Nu-i puteţi monitoriza conturile din străinătate?
Putem, dar aşteptăm câteva luni pentru a obţine extrasele,
iar lui îi trebuie doar câteva secunde pentru a-şi transfera banii în altă parte.
În momentul în care aflaţi că are conturi în Bahamas,
banii lui sunt demult mutaţi în Elveţia sau în altă ţară.
Am fost mereu cu mult în spatele său.
Acum, datorită morţii Carlei, suntem mult mai aproape.
Ştii ce-a făcut-o să fie suspicioasă?
Trebuia să-şi interneze tatăl într-un azil de bătrâni.
L-a sunat pe Grant Dale ăsta să-i deblocheze suma necesară,
dar el n-a sunat-o înapoi.
Primul impuls al unui escroc e să fugă, nu să ucidă.
Motivele crimelor nu sunt de natură financiară, ci psihologică.
Pe asta trebuie să ne concentrăm atenţia.
De ce Carla, şi de ce acum?
Morgan! Tu şi Prentiss mergeţi la locuinţa Carlei.
Ar fi bine să mergeţi cu ei, Dle. agent Goldman.
Am trimis dosarele mele la oficiul local al F.B.I.
N-ar fi mai bine să stau cu dvs., să vă ajut să le citiţi?
Aş vrea să le citesc singur, să pot elabora câteva ipoteze.
Poate reuşesc să determin un model comportamental,
care să ne ajute să-i anticipăm mişcările.
Dosarele dlui. agent Goldman sunt în camera de la capătul holului.
Mulţumesc.
- Dacă aveţi nevoie de ceva, anunţaţi-mă. - Mulţumim.
Nu se poate...
Chiar trebuie să le citim pe toate?
Adeseori, infracţiunile intelectuale sunt însoţite de dosare voluminoase.
Poate că n-o să fie chiar aşa rău. Măcar sunt organizate cum trebuie.
Asta-i treaba lui. Stă toată ziua la birou
şi strânge documente care vor servi drept dovezi.
Bun... Dave, tu o să te ocupi de victimologie.
Reid! Vezi dacă găseşti ceva în traseele pe care le face.
J.J.! Hai să punem infracţiunile pe tablă, în ordine cronologică.
A fost agent imobiliar.
Până când a apărut William, o ducea foarte bine.
De ce-i spui aşa?
Zicea că-l cheamă Bill, Billy sau Will.
Aşa spun victimele primelor sale escrocherii.
Bănuiesc că numele său adevărat e William sau ceva asemănător.
Majoritatea celor escrocaţi erau bogaţi, nu?
Să fi văzut în ce case stăteau...
Ei bine... locuinţa asta e drăguţă, dar nu-i nici pe departe un conac.
Nici n-a investit la fel de mult ca restul.
De ce-o fi vizat-o tocmai pe ea?
Poate c-a avut nevoie de ea pentru alte scopuri.
Goldman!
Ce nume a folosit când i s-a prezentat Carlei?
- Grant Dale. - Vino să vezi ceva.
Şi-a făcut un site web.
Cum de nu l-au găsit poliţiştii?
Cei de-aici n-aveau de unde să ştie ce trebuie să caute.
E format dintr-o singură pagină...
Informaţii generice referitoare la investiţii.
N-are nici adresă de contact, nici fotografii cu proprietarul site-ului.
Nu... doar fotografii cu maşini şi case luxoase.
Aşadar, vinde iluzia succesului.
Site-ul e foarte simplist făcut.
Parc-ar fi un model, insuficient prelucrat.
E simplu de făcut.
Poate c-a mai făcut şi altele.
O sun pe Garcia.
Bună, păpuşică. Morgan la telefon.
Eşti pe speaker.
Nu-mi pasă cine ne-aude, iubitule. Tu eşti alesul meu.
Ţi-am trimis un link pe mail.
L-am primit.
E site-ul web al A.N.-ului.
Vrei să aflu cum a plătit hosting-ul, să-ncerc să dau de el?
Sigur o să fie o fundătură...
Aveţi dreptate. Nu pot localiza sursa.
Hai să lăsăm asta.
Poţi să cauţi alte site-uri, cu conţinut similar?
Căutăm... căutăm...
Sunt una, două... nouă site-uri absolut identice.
Acelaşi text,
aceleaşi fotografii... doar numele diferă.
Toate astea sunt nume noi.
N-a mai escrocat niciodată zece clienţi în acelaşi timp!
E ceva nou.
Numele meu e Henry Moffet.
M-ai minţit! Nimic din ce-ai spus nu-i adevărat!
Ce vrei să spui?
Nu te cheamă Grant Dale!
Dumnezeule! De ce vrei să-mi faci asta?
Linişteşte-te... ascultă-mă.
Pleacă!
Lasă-mă să-ţi explic.
Dacă nu pleci, chem poliţia!
Grant...
Numele meu e Henry Moffet.
Henry Moffet.
Orice agent C.I.A. are două, maxim trei nume false.
Dacă le-ar da mai multe, nu le-ar mai putea ţine evidenţa.
Individul jonglează cu zece nume.
Faptul că lucrează pe zece fronturi îl zăpăceşte cumva.
Problemele cu memoria pot duce la pierderea autocontrolului.
Ştim cum îşi spune. Trebuie să aflăm pe cine escrochează.
Am scos lista apelurilor Carlei. În noaptea în care a murit,
a sunat de câteva ori la un număr necunoscut.
Am căutat numărul.
Aparţine unui mobil fără abonament, care n-a mai fost folosit de-atunci.
Ăsta-i numărul A.N.-ului.
După ce-a ucis-o, a aruncat mobilul.
În ultimele luni,
suna mai mereu, noaptea târziu, la numărul ăsta.
Cât de târziu?
După 10 seara.
Investiţiile nu se fac noaptea, după 10...
- Bună. - Salut.
Când o s-o facem din nou?
Soţul meu se-ntoarce în curând, aşa că...
pentru un timp, n-o să ne putem vedea.
O să-mi fie dor de tine...
M-ai minţit, Grant!
M-ai minţit! Nimic din ce-ai spus nu-i adevărat!
Dacă nu pleci, chem poliţia!
Te simţi bine, Grant?
Te simţi bine, Henry?
Şi mie o să-mi fie dor de tine.
Carla nu ţi-a spus niciodată că se culca cu el?
Victimele escrocheriilor au probleme foarte mari la capitolul "sinceritate"...
Le e ruşine c-au fost păcăliţi, aşa că nu mărturisesc totul.
Dle. detectiv Goldman!
- Aş vrea să vă întreb câte ceva. - Spuneţi.
Am studiat victimologia.
Noi îi spunem "grup de interese". E cam acelaşi lucru...
Se referă la victimele cu interese comune.
Bine. E lumea dvs., aşa că vom folosi termenii dvs.
Dosarele dvs. se referă la grupurile de interese vizate de A.N. în primele oraşe.
- Vi se pare corect? - Da, e corect.
După ce-a trecut de San Diego,
victimele nu mai sunt grupate. Nu mai există interese comune.
Şi eu am ajuns la aceleaşi concluzii.
Aşadar, n-a mai vizat grupuri de interese şi şi-a racolat victimele din altă parte.
Unde... nu ştiu.
Cu asta vom începe.
Numele meu e Randy. Randy...
Numele meu e Randy Summerland.
Umple-ne de bani, prietene!
Se rezolvă.
Cum spuneai că te cheamă?
M-o-f-f-e-t.
Sunt Henry Moffet, de la Hedge Funds, Inc.
Cine-i Henry Moffet?
Randy!
Cine-i Henry Moffet?
Partenerul meu.
Nu mi-ai spus c-ai avea un partener.
Serios?
Şi, data trecută, beneficiarul cecului era altul.
E partenerul meu de mulţi ani.
De ce vrei să scriu cecul pe numele lui?
Explicaţia e simplă.
Aşadar, A.N.-ul şi victima beau ceva împreună.
Victima a scos carnetul de cecuri şi un stilou,
a pus data pe cec, dar nimic mai mult.
A.N.-ul era atât de aproape de a obţine banii doriţi,
dar a gafat într-un fel... apoi, şi-a ucis clientul.
Cu bestialitate, chiar.
Practic, i-a strivit capul.
A clacat complet... şi degenerează foarte repede.
Din păcate, el nu ştie.
Încă mai încearcă să-şi facă numărul,
şi nu-i conştient de faptul că poate s-o ia razna oricând.
E ca un alcoolic.
A.N.-ul îşi canalizează toată energia în escrocherie,
şi, când aceasta dă greş,
uite cum rezolvă problemele.
De cât timp îl cunoşteaţi pe Randy?
În ultimele luni, am petrecut mult timp împreună.
Ne ajuta să ne investim banii.
Câţi bani i-aţi dat?
Spunea mereu că, pe piaţa actuală, trebuie să fii agresiv.
Dumnezeule...
- E numai vina mea. - Cum adică?
Eu l-am cunoscut prima pe Randy.
Eu l-am adus pe individ în vieţile noastre.
Dnă. McKelson...
Aţi avut, cumva, şi legături de altă natură cu Randy, în afară de cele financiare?
Oricum o să aflăm, să ştiţi.
Ce să aflaţi?
Randy nu era cine pretindea.
Numele său adevărat nu e Randy.
Poftim?
Credem că acest individ se foloseşte de aspectul şi de manierele sale
pentru a acosta femei.
Înseamnă că mai sunt şi altele...
Am stat în acelaşi pat cu omul care mi-a ucis soţul!
Au avut o... relaţie?
E distrusă.
Randy! Cine-i Henry Moffet?
Tati!
Ai venit acasă!
Bună dimineaţa, voinicule.
Ia să te văd...
Eşti tare arătos! Ştiai asta?
Mi-a fost dor de tine.
Şi mie mi-a fost dor de tine.
Când ai ajuns acasă, Bill?
Adineauri.
- Cum a fost călătoria? - N-a ieşit nimic.
Îmi pare rău... ce s-a întâmplat?
Nu vrei să discutăm despre asta după ce pleacă J.D. la şcoală?
Vreau clătite!
Serios? Asta vrei?
Dacă vrei clătite... clătite o să primeşti.
Să nu-mi spui că-ţi place răsfoiala asta!
Îmi plac documentele. Nu mă neliniştesc.
Chiar aşa de greu ţi-e să fii şi tu ca toată lumea?
Tocmai a făcut praf un alt nume fals.
Auzi... dacă scopul tipului ăsta ar fi să scape de toate numele false,
o să-şi asasineze toate victimele.
Carla locuia în Miami.
Ultima victimă, Frank McKelson, locuia mai spre nord, în Fort Lauderdale.
E posibil să fi escrocat oameni în tot sudul Floridei.
Dacă trebuie să înşele mai mulţi oameni, din cauza crizei economice,
e normal să-şi extindă zona în care operează.
Prentiss şi Rossi se întorc în curând. Trebuie să le comunicăm profilul.
Ar mai fi ceva legat de San Diego...
Am observat că, în cazul primelor escrocherii, stătea, în fiecare oraş,
între 14 şi 18 luni.
Apoi, a operat în San Diego vreme de trei ani şi jumătate.
În niciunul din oraşele care-au urmat n-a stat atât de mult.
Bun... ce anume l-a determinat să stea aşa mult în San Diego?
Urmăreşte pista asta, Reid. Vezi unde duce.
Eşti sigur?
Dacă n-aş fi obligat, n-aş face aşa ceva.
J.D. îmi spunea că şi-a făcut câţiva prieteni...
Ce-ai vrea să fac? Aici, nu mai pot produce bani.
Poate-ar fi bine să-ţi iei un concediu, să petreci mai mult timp cu J.D.
Serios? Cum aş putea întreţine familia, dacă n-am destui clienţi?
Nu-mi place să te văd atât de stresat, iubitule.
Mda... criza asta mă omoară.
Aş putea să mă angajez şi eu.
Nu. Mă ocup eu de partea financiară.
Ei bine... trebuie să facem ceva, pentru că nu vreau să ne mai mutăm.
Ne mutăm la Boston şi gata! Nu mai avem ce discuta.
Ce-ai păţit, iubitule?
Pune mâna şi strânge lucrurile.
A.N.-ul nostru e un escroc intelectual,
personificarea a ceea ce psihologii numesc "Triada întunecată":
narcisism,
Machiavelism,
şi încredere exagerată în sine.
Pe scurt, individul se crede buricul pământului.
Îşi manipulează şi-şi exploatează victimele, înşelându-le.
A devenit un pericol social.
Hunter...
Hunter.
Hunter!
Numele meu e Hunter Portland.
De asemeni, suferă de ceea ce noi numim "Sindromul Casanova".
Seduce femei, pentru a le lua banii.
Pentru el, e normal să întreţină relaţii sexuale cu mai multe partenere,
iar apoi să se folosească de asta pentru a-şi atinge scopurile.
Bună!
Am întocmit un portret-robot.
Pe tablă, aveţi toate numele false de care se foloseşte.
Locurile pe care le frecventează sunt destinate elitei sociale:
cluburi private, baruri din hoteluri, locuri unde nu intră decât membrii...
Alertaţi băncile.
Îşi mută banii permanent,
deschide şi închide conturi mai tot timpul.
Operează în Miami şi în Fort Lauderdale,
dar ar putea viza şi alte oraşe cu situaţie financiară bună.
Fiţi atenţi la oraşe ca Boca Raton sau Coral Gables.
În acest moment, are prea multe nume false în minte.
Din această cauză, uită cine pretinde că este.
Această pierdere a controlului generează reacţii violente
şi-l face un pericol pentru cei din jur.
Orice alt tip de stres îl va face şi mai agresiv.
Nu trebuie să aştept atât ca să fim împreună.
Pot să vin eu la tine, cu avionul.
Mi-ai distrage atenţia.
Ar trebui să stăm toată ziua împreună, între aşternuturi.
Soţul meu e plecat pentru o săptămână.
De ce nu rămâi la mine în noaptea asta?
Din păcate, nu pot, frumoaso.
Trebuie să depun cecul la bancă înainte de închiderea bursei.
Crezi c-am fi fericiţi împreună?
Poftim?
Aş putea să divorţez...
Stai puţin...
Hunter!
Nu răspunde, Hunter.
Îmi pare rău, dar trebuie să răspund.
Alo!
Nu te supăra pe mine... dar îmi vreau cecul înapoi.
Poftim?
Mă mai sună cineva. Rămâi pe fir, te rog.
Nu...
- Bill... - La telefon.
Vreau să te rog să-l iei pe J.D. de la Tod şi să-l duci la lecţia de pian.
Nu pot.
Mi s-a stricat maşina! Ajută-mă, te rog.
Bine.
Alo!
Îmi pare tare rău, Henry, dar...
nu vreau să mai investesc.
Uite ce e... pot să-ţi garantez banii.
Cum adică? Ce vrei să spui?
Ei bine... nu fac aşa ceva pentru toată lumea,
dar, cum e vorba de tine, aş putea... să te apăr de orice risc.
Vin pe la tine, să te iau. Vorbim atunci, bine?
Bine, Henry.
Hunter!
Trebuie să mă asculţi.
Te ascult.
Sunt însărcinată.
E al tău.
Grant Dale.
Bill!
Dna. agent Jareau a spus c-aţi descoperit ceva.
Am vorbit cu victimele.
Înainte de San Diego, spuneau că are maşini sport, foarte scumpe.
După San Diego, spuneau că are o berlină mai mare sau un jeep.
Înainte de San Diego, locuia în apartamente de lux, numite "garsoniere de burlac".
După San Diego, locuia case cu o curte foarte mare.
Ce l-ar putea obliga pe un om să stea în acelaşi loc mai mult timp,
să-şi ia o maşină mai slăbuţă şi-o casă mai mare?
Credeţi că are copii?
Tipul ăsta de schimbare e specific pentru taţi.
De ce şi-ar fi întemeiat o familie?
Pentru că vrea să pară normal,
şi, în cazul unui psihopat, familia ajută foarte mult.
De obicei, soţiile au un scop.
Au grijă de casă, fac curat, spală, calcă, gătesc...
Pentru ei, copilul e, de fapt, o parte din ei.
Asta le alimentează narcisismul.
Ipotezele sunt interesante, ce-i drept... dar la ce ne-ajută?
Pentru a nu fi depistaţi, escrocii îşi pun averea pe numele soţiilor.
Conturile bancare, maşinile, casele...
Aşa că, dacă soţia sa nu-i e şi complice, o să-şi folosească numele adevărat.
Dacă găsim soţia... găsim şi A.N.-ul.
Mulţumesc pentru băutură şi c-ai garantat pentru banii mei.
O să fie bine.
M-am speriat...
Înţeleg.
N-ai apăsat butonul care trebuia...
Tată!
Tati!
Eu sunt ăla!
Pot să te-ntreb ceva?
Normal că poţi, voinicule.
Chiar trebuie să ne mutăm iar?
Îmi place aici.
M-ai dezamăgit tare rău, să ştii...
Iartă-mă.
M-ai dezamăgit, pentru că nu mi-ai spus asta mai devreme.
În viaţă, dacă vrei să faci ceva, bărbat fiind, trebuie să ceri.
Să nu uiţi ce ţi-am spus.
Bine.
Chiar îţi place aici, uriaşule?
Da.
Păi... cred că ştiu o modalitate care-o să ne permită să mai stăm.
- Serios? - Da.
O să renunţ la clienţii actuali şi-o să-mi fac alţii.
- Rămânem aici? - Fac orice pentru tine, puiule.
Ce s-a auzit?
Rămâi în maşină.
Uită-te la film.
Ce e?
Roata de rezervă s-a desprins.
Nu-ţi face griji.
O fixez imediat.
A fost lovită cu putere în cap, cu un corp contondent, la fel ca şi ceilalţi.
S-o arunce aşa, în văzul lumii... nu prea i se potriveşte.
A ucis doi oameni în două zile.
Pierderea identităţii se agravează.
Când un criminal involuează în stilul ăsta, e capabil de orice.
J.J. spune că, ieri noapte, un domn a semnalat dispariţia soţiei sale.
Pare a fi chiar victima noastră. Numele său e Lorraine Horton.
Ce se ştie despre investiţiile pe care le-a făcut?
Chiar acum verificăm.
Bun... a ucis prima femeie în Miami, apoi a plecat din oraş,
a venit la Fort Lauderdale, a ucis a doua victimă,
dar pe-a treia a ucis-o tot aici, în oraş.
Ce semnificaţie poate avea pentru el statul în Fort Lauderdale?
Dacă aici locuieşte familia sa, băieţi?
De aceea, încearcă să elimine ameninţările directe din oraş,
pentru că aici e casa lui şi trebuie să-şi apere identitatea.
Salut, Garcia.
Parc-aş fi la vânătoare de cai verzi pe pereţi, Em.
Ai idee cam câte femei care locuiesc în sudul Floridei
posedă maşini de lux şi închiriază case opulente?
Îţi spun eu: prea multe. Cam atâtea sunt.
Bine. Limitează căutarea la Fort Lauderdale.
Caută printre femeile care s-au mutat acolo în urmă cu 8-12 luni.
Vezi dacă vreuna din ele a locuit înainte în San Diego.
Am înţeles. Dacă găsesc "iapa verde", vă sun să vă spun.
O să fie bine pentru noi.
Nu înţeleg.
Credeam c-o să te bucuri.
Ieri erai ferm convins că trebuie să ne mutăm imediat.
Aşa e... dar, după ce şi tu, şi J.D. mi-aţi spus că vreţi să rămâneţi aici,
am găsit o modalitate să putem rămâne.
Cum?
Am găsit-o şi gata.
Ce se întâmplă cu tine?
Ştii ceva?
Credeam că ţi-am făcut un serviciu.
N-am timp de aşa ceva.
Bună ziua.
Numele meu e Stuart. Aţi cerut să discutaţi cu directorul, nu?
Suntem agenţii Rossi şi Jareau, de la F.B.I.
Am avea nevoie de informaţii despre o clientă, pe nume Lorraine Horton.
Dna. Horton a păţit ceva?
Puteţi să-i verificaţi tranzacţiile,
să vedeţi dacă n-a apărut nimic ciudat?
Vreun cec, emis pe numele unei corporaţii...
Din câte ştiu eu, a mai depus nişte bani.
Mama sa a murit. Au vândut casa.
La un preţ foarte bun, chiar.
A vândut o casă?
Da, domnule.
Nu cumva prima victimă se ocupa de afaceri imobiliare?
Ne-am tot întrebat de unde-şi racolează acum victimele...
Tocmai am aflat că Lorraine a încasat o sumă mare de bani,
din vânzarea casei mamei sale.
Carla Marshall, prima victimă, se ocupa cu afaceri imobiliare.
Când vinzi o casă, trebuie să-ţi declari averea.
Numele tău ajunge pe o listă.
Lista e analizată de firmele mari de brokeraj
şi vândută companiilor imobiliare.
Bună, Pen.
Surioară...
Plouă cu "iepe verzi", nu alta!
Ştiaţi că proprietarii navei, Frank şi Dina McKelson,
au vândut o casă din Hawai, cu opt luni în urmă?
Au avut cumva vreo relaţie de afaceri cu Carla Marshall?
Carla făcea o serie de reclame prin poştă,
pentru vânzarea unor apartamente de lux, situate pe plajă,
pe care le vindea compania sa. Urmăriţi-mă în continuare.
Lorraine Horton, cucoana care-a fost ucisă azi dimineaţă...
Adresa sa, împreună cu adresa fam. McKelson,
se aflau pe laptopul Carlei, într-un fişier Excel.
Aşa-şi racola A.N.-ul victimele.
O folosea pe Carla, care-i dădea nume.
De-aia a acostat-o.
I-a oferit acces la o listă de oameni cu multe lichidităţi la dispoziţie.
Avem nevoie de lista aia!
E deja în drum spre voi, dar asta nu-i tot, oameni buni.
Cred c-am găsit-o pe soţia A.N.-ului.
Am căutat femeile care s-au mutat în Fort Lauderdale acum 8-12 luni,
care au închiriat case şi maşini şi au locuit înainte în San Diego.
Am găsit vreo 12 nume, dar...
Ia te uită! Doar una din ele lucrează în domeniul imobiliar.
Cine anume?
Numele său e Rebecca Hodges. Are un fiu de nouă ani,
John Davison Hodges, născut în San Diego,
iar, pe certificat, scrie că numele tatălui e William Hodges.
William!
Am adresa casei închiriate în care locuiesc acum.
Să mergem. Morgan! Ia-l pe copil de la şcoală.
J.J. şi Reid! Verificaţi lista potenţialelor victime.
Dacă vreuna din ele îl cunoaşte pe A.N., trimite un echipaj la locuinţa lor.
Mă duc să discut cu un client.
Mă suni mai târziu?
Da, o să te sun.
Ai uitat ceva?
Eşti clienta lui Bill?
A cui?
Nu te preface... am văzut c-a fost aici.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Mai bine pleci.
Am văzut că erai împreună cu soţul meu!
Ştiai că avem un fiu?
Numele său e J.D.
Nu ştiai că Bill e căsătorit?
Nici măcar nu ştiam că-l cheamă Bill...
Tot agentul Jareau la telefon.
E foarte important să mă sunaţi.
Mulţumesc.
Mulţumesc frumos.
Mi s-a confirmat o nouă potenţială victimă. Am trimis un echipaj acolo.
Nu reuşesc să dau de una din perechi,
Hector şi Brooke Sanchez.
Grăbeşte-te!
Unde mergem, tată?
Mergem s-o luăm pe mama. O să-i facem o surpriză.
- Ce fel de surpriză? - Plecăm la Boston.
Dar ieri spuneai că...
Treci în maşină şi nu mai pune întrebări!
Hai, mai repede!
Ştiai că, atunci când eşti neliniştit, îţi cureţi unghiile?
N-am mai fost niciodată într-o maşină de servici, pe urmele unui criminal...
Eşti gata să faci cunoştinţă cu William?
Era şi timpul, la naiba...
Unde te duci, tată?
Taci din gură şi lasă-mă! Trebuie să mă gândesc.
Tati...
Iartă-mă, voinicule. N-am vrut să ţip la tine.
Unde-i mami?
Bună întrebare.
El e la telefon.
Nu răspunde!
Trebuie să stăm de vorbă.
Sunt însărcinată.
E copilul lui.
Dumnezeule mare...
Răspunde odată!
Bun... o să mergem...
Mergem să stăm undeva şi-aşteptăm să sune mami. Bine?
Bine.
Ai aflat ceva despre perechea de care vorbeai mai devreme?
Am sunat la servici. Cică-s plecaţi din oraş.
N-am reuşit încă să iau legătura cu ei.
E Morgan. Salut, Morgan.
Fii atent, Reid. Sunt la şcoala unde învaţă fiul A.N.-ului.
Directorul spune că J.D. Hodges
a fost scos de la ore, în urmă cu 45 de minute.
Cine l-a scos?
A.N.-ul.
Ne-au scăpat printre degete, puştiule.
O să-ncerce să plece, cu familie cu tot.
Bine. Îi anunţ eu pe ceilalţi.
Garcia!
Ce e, J.J.?
Poţi să afli dacă Rebecca Hodges are telefon mobil?
Încercăm să aflăm unde e acum.
Uno momento...
Ceva nu-i în regulă.
Ce anume?
Femeia are două abonamente de mobil.
Unul al ei şi unul al lui?
Le-a trecut pe amândouă pe numele ei!
Da, dar ambele sunt active şi se află pe teritoriul aceleiaşi celule.
Unde anume?
Într-un cartier de lux din Fort Lauderdale.
Staţi puţin...
O pereche de victime potenţiale locuieşte în aceeaşi zonă.
Hector şi Brooke Sanchez.
E chiar femeia cu care n-am reuşit să iau legătura.
Hotch!
Da, Reid. S-a notat.
Trimiteţi pe toată lumea la locuinţa familiei Sanchez.
Mulţumesc.
Ce caută soţia A.N.-ului acasă la una din victime?
Crezi că ne-am înşelat şi-l ajută?
Crezi că-i complice?
Nu cred. Dac-ar fi fost aşa, s-ar fi folosit de ea şi înainte.
Mi-a spus că-l cheamă Hunter Portland.
De cât timp sunteţi împreună?
Am fost în vacanţă împreună, la St. Croix.
Poftim? Când?
Luna trecută.
Mie mi-a spus că-i în Boston, cu afaceri.
Brooke! Eşti acasă?
- Mă crezi idioată? - Nu, deloc.
Cum ai putut să ne faci una ca asta?
V-am dat tot ce vă trebuie!
Tot timpul ăsta ai urmărit doar să-mi iei banii?
Nu! Ţi-am spus c-o să am grijă de tine.
Toate călătoriile tale "de afaceri"...
Te duceai la alte femei?
Dumnezeule! De fapt... ce cauţi aici?
Tati!
Ţi-am spus s-aştepţi în maşină!
Vino la mine, J.D.
Lasă-l să vină la mine, te rog.
Crezi c-aş fi în stare să-l rănesc pe propriul meu fiu?
E clar că eşti în stare de orice...
Lasă-l, Bill. Nu trebuie să vadă.
Cât timp credeai c-o să-ţi meargă, Hunter?
Hai să plecăm, Bill.
Tăceţi din gură! Amândouă!
- Bill! - Gura!
Am văzut o maşină pe stradă şi una pe alee.
Ambele numere arată că sunt ale soţiei A.N.-ului.
Nu uitaţi că înăuntru se află un băiat de nouă ani.
Cred că acum e-n stare să-şi rănească propria familie.
Sau pe el însuşi...
Bine. Noi intrăm prin spate. Eşti pregătit?
Bill!
Eşti un mare ticălos, Hunter.
Bill...
sau cum te-ar chema!
Bill... hai să mergem.
Randy... Hunter...
Hai să mergem!
Gura!
Tati!
Opreşte-te... lasă-l!
J.D.!
F.B.I.! Mâinile sus!
Dumnezeule mare!
Intraţi în casă, vă rog.
Dă-i drumul, Bill.
Lasă băiatul să meargă la mama sa şi ridică mâinile sus.
Probabil c-ai obosit să întreţii atât de multe minciuni.
Nu mai trebuie s-o faci.
Lasă-l să plece.
Lasă-l să plece, Bill. Te implor...
Tati...
J.D...
Du-te la mama, bine?
Du-te la mama.
Vino la mine, puiule.
Mâinile sus.
Mâinile sus, am zis!
Nu face asta!
Scoate mâna din buzunar!
Nu!
"O, ce pânză complicată ţesem, atunci când, pentru prima oară, înşelăm!"
Sir Walter Scott.
Credeţi că soţul meu e vinovat de toate astea?
Mă tem că da.
Omul lângă care am trăit zece ani era iubitor şi tandru.
Nu putea fi capabil de aşa ceva!
Probabil că mai există şi alte victime, de care nu ştim.
Ar fi bine să vă pregătiţi pentru asta.
O să fiţi interogată.
Momentan, vreau doar să-mi duc copilul acasă.
Bine. O să rog pe cineva să vă ducă.
Mami!
Mami e aici, puiule.
Ştii că tati te-a iubit mai mult decât orice, nu?
Ştiu.
Unde vrei să trimitem dosarele?
Nu-mi pasă.
Te simţi bine?
Am crezut că-i înarmat...
Da. Aveai motiv să tragi.
De ce-a făcut-o?
Avea soţie, copil...
Unui asemenea individ adoră tot ce are: maşina, casa, stilul de viaţă...
Ştia c-o să-i fie greu la închisoare.
Aşa că... şi-a ales singur destinul.
Nici măcar n-am apucat să aflu care-i numele său adevărat...
Ce importanţă mai are?